Impresszum

Minden jog fenntartva a következőkre kiterjedően: film, rádió és televízió, fotomechanikus reprodukció, hangfelvételek, elektronikus média és újranyomtatás.

© 2024 novum publishing

ISBN Könyv: 978-3-99130-571-2

ISBN e-book: 978-3-99130-572-9

Lektor:Sósné Karácsonyi Mária

Borítókép, szerzői fotó: Dr. Győry-Varga Tamás Miron

Borítóterv, layout & szedés: novum publishing

Illusztrációk: Jankai Debóra Molli

www.novumpublishing.hu

BEVEZETŐ

Köszöntelek, és meginvitállak, vezetlek egy talán teljesen új, vagy részben számodra ismert útra!

Egyetlen komplex rendszerben igyekszem elhelyezni az információkat, sok mindent fogunk érinteni, részekbe mélységeiben belemenni, bár nem mindenbe. Arra kevés lenne ez az egy könyv.

Ez a könyv kicsit többet ölel fel, mint egy alap szemináriumnak megfelelő tudásanyag. De hasonló felépítésű elméleti anyag, mint amit elsőnek szánok a tudatosodás folyamatában. Mint minden tudást, ezt is fel kell építeni: nem lehet falat húzni az alap nélkül, mert összedől. Nem lehet olyan tudást átadni, amitől összeomlana, megzavarodna az elme.

Sokaknak megerősítés, bátorítás olvasható ki a sorokból, míg másoknak új dolgokat mutat, tár fel. Úgy gondolom, többeknek már megerősítések az itt leírtak, mert értik, vagy találkoztak dolgokkal, információkkal. Viszont azt is remélem, ha végigolvasod ebben a rendszerben, segít neked, hogy összeálljon, mi mitől, hogy is kellene, miképpen működjön.

Sok éve foglalkozom tanítással, amit szemináriumok formájában adok át olyanoknak, akik keresnek valamit az életükben, mert érzik a hiányt, ürességet, vágyat. Sokan, sokféleképpen jutottak, jutnak el hozzám.

Most elérkezettnek érzem az idő, hogy nagyobb nyilvánosság elé lépjek, amit részben ezen könyvvel valamint média platformok segítségével szeretnék elérni.

Az üzenetet, amit igyekszem átadni és minél több emberhez eljuttatni, nem más, mint azok a dolgok, amiket megtapasztaltam, megfogalmaztam a tudatosodás folyamán. Arról beszélek, amit meg tudok tenni, amit megéltem. Amit nem tapasztaltam, nem tudok megtenni, arról nem beszélek, arról majd beszélnek mások.

Nem tudok mindent olyan szinten átadni, mint ahogy a szemináriumokon résztvevőknek. Egy személyes tanulás alkalmával többen, nagyobb energiateret alkotva, amihez én is hozzájárulok, hatékonyabban, gyorsabb eredményeket hozva működnek.

Viszont lesznek gyakorlati részek, melyeket ha elvégzel, némi betekintést, rálátást nyerhetsz. Ezen gyakorlatok napi szintű ismétlésével bekapcsolódsz olyan érzékelésbe, amit te is és mindenki keres.

A tanítványokkal eltöltött időt családias légkörben szoktam megtartani, ezért a könyv is ezt a stílust jeleníti meg. Persze nehezebb szöveg formájában átélni azt, amit személyesen tapasztalnak ilyen alkalmakkor, mégis lesznek az olvasás során, amik megérintenek és jó érzéssel áradnak szét benned. Ez annyit jelent, jó úton vagy!

Mindenki másképpen éli meg, dolgozza fel a hallottakat, és kérdések garmadával árasztanak el tanfolyamaimon. Itt erre nincs lehetőség, de elkövetek mindent, hogy megkapd a válaszaid a könyv lapjain.

Lépésről lépésre épül fel az anyag és lesznek ismétlések is, amik a mélyebb megértést szolgálják. Azt sem lehet figyelmen kívül hagyni, hogy minden összefüggésben van és több szemszögből is megvizsgáljuk, így nagyobb rálátást nyújtok.

Érdemes kis jegyzetfüzetet tartani magad mellett és ha valamit fontosnak vélsz, meg szeretnéd vizsgálni később, elmélkedni rajta, esetleg kérdés merül fel benned, akkor jegyzetelj!

Gyakorlatok, feladatok, megválaszolandó kérdések is lesznek, amit olvasás közben írj le, végezz el! Ezek téged segítenek, és könnyebben haladsz a könyv feldolgozásában. Így is lesz, ami később vagy a könyv újraolvasásával bukkan felszínre, vagy látod meg a jelentőségét. Ez így van rendjén: idő kell minden új dolognak a beépüléshez, és engedd meg magadnak ezt! Élvezd, ahogy elérnek, átalakítanak, formálnak a hallottak.

A könyv nem megoldásokat ad egy-egy problémára, hisz’ amennyien vagyunk, mind különbözünk. Egy út kezdete, de az irányt mindenki saját maga választja és járja. Tehát nem egy térkép kijelölt úttal, inkább egy útmutató, melyből megpillanthatod, merre indulj.

Remélem, találkozunk valamelyik szemináriumon élőben, ahol a meg nem válaszolt kérdéseidre, ha van, szívesen megadom a választ, válaszokat.

Dőlj hátra, lazulj el, és jó olvasást, élményeket kívánok!

Első rész

Én és a tudatosság

Ahhoz, hogy elmerüljünk a részletek világában, előbb két fontos szót szeretnék megvizsgálni. Ezen szavak adják a könyv gerincét, és ezeken keresztül haladva vizsgáljuk meg, miképpen tudunk fejlődni, megtalálni az utunkat. Észre fogod venni az olvasás előrehaladtával, hogy bármelyik életterületet vesszük górcső alá, ezek szőnek át mindent, amivel sokan nincsenek tisztában, de te már előrébb tartasz.

Bár mindenki ismeri ezen szavakat, különbözőképpen fogalmazzák meg, valójában kevesen tudják jól meghatározni.

A két szó az ego és a tudatosság, de még egy sokat használt szót ideveszek harmadiknak, a spiritualitást.

Én (latinul: ego)

1. Egy a megkülönböztetett személyek közül. Mindaz, amit egy ember saját magával azonosít, magára vonatkozóan tudatában megél, beleértve testének (olykor megnövelt) határait is.

2. Én; egyéniség.

Ezeket lehet fellelni az interneten, aki utánanéz, de ennél jóval több. Az ego nem más, mint hamis énkép önmagunkról.

Próbáltad már meghatározni magad, ki is vagy valójában?

Nem is olyan egyszerű, igaz? Ilyenkor belép az egónk, és öntjük magunkból, milyen szülő, kolléga, szomszéd, férj vagy feleség vagyok, és szinte végtelen a felsorolás. Illetjük magunkat jó és rossz jelzőkkel, besoroljuk magunkat a többiekhez képest. Ezek pedig mind az egónkból jönnek. Közben nem is ezek vagyunk, hisz’ ezek csak szerepek az élet színpadán. Ehhez a meghatározáshoz még csatlakozik a külvilág is: szülők, tanárok, barátok, kollégák, média és még sokan mások, akik megmondják, milyenek is vagyunk. Ha ezt elhisszük és beépítjük a saját hitrendszerünkbe, akkor elég nagy kihívás elé kell néznünk.

Azokat az embereket nevezik tudattalanoknak ezoterikus körökben, akik bele vannak ragadva az ego világába.

Nem könnyű ezen túllátni és túllépni, hisz’ az emberek 90%-a ezen a szinten éli a napi rutinját. És lássuk be, ezen emberektől tanul a fiatalság nagy része. A kapott, tanult, látott sémákat viszi magával. Ezt a hátizsákot nem könnyű lerakni.

Igaz, egyre több helyen folyik már a csapból is a spiritualitás – ez is pénztermelő iparággá változott. Kicsit belenéznek ide-oda, netán el is mennek meghallgatni valakit, de ezen emberek nagy része is az egóját táplálja, erősíti ezáltal.

Ezért kell megvizsgálni az intuíciónkkal a tanítókat, tanításokat, hogy számunkra a legmegfelelőbb és helyes utat válasszuk, ne térítsenek le róla, vagy ne mellékvágányra fussunk. Nem könnyű megtalálni, ez igaz, de segít a bensőnk! Ne legyek ez alól kivétel én se, vizsgálj meg szabadon, érezz rá!

Tapasztalataimból elmondhatom, hogy a nálam elvégzett tanfolyamok résztvevőinek is körülbelül 25%-a, akik beépíti a napi szintű rutinjai közé a gyakorlatokat.

Gyakorolni, gyakorolni, és megint csak gyakorolni!

Ez csak így működik, sehogy máshogy.

Mindenki számára a tudatos egót kell felépíteni, és aki megteszi, rájön, hogy a valóság nem az egón lesz, hanem az felett. Figyelni kell, hol lesz az a pont, ahol észreveszi az ember, ráébred, hogy amit csinál, azt egóból teszi vagy a Szellem egy magasabb tudatszintjén éli meg. Egója mindenkinek van, és meg kell tanítani, hogy a Szellemet, az egységet, az erényeket, a szeretetet szolgálja, és így lesz tiszta, sikeres, bőségben gazdag életed. Így a saját utadat tudod járni, függetlenül mindenkitől, minden körülménytől.

A kis ego a test, lélek és elme szintjein van, és sokan még ezeket a szinteket is tudattalanul élik meg, ezért hamis. A nagy ego viszont a Maya fátyla feletti tudati szinteken létezik, ő már tudatos, és így tekint rá. A tudatos ego behozza az életedbe a boldogságot, egészséges párkapcsolatot, anyagi jólétet, stabilitást, áradást, tágulást, fejlődést, az erényeket. Ezért íródott e könyv, hogy legyen rálátásod, jobb nézőpontod és választási lehetőséged.

Tudatosság (főnév)

1. Érzékelés és megértés. Az a képesség, hogy megfigyeljük és felismerjük észlelhető dolgok létezését és szerepét, és csak azt lássuk, ami ott van. Ezt anélkül tesszük, hogy az észleltekhez hozzátennénk bármilyen más feltételezést vagy érzést, illetve anélkül, hogy figyelmen kívül hagynánk bármit, ami ténylegesen ott van.

2. Cselekedet szándékos volta. Amikor egy tett mögött biztosan ott volt a cselekvő önálló döntése és a megvalósításra irányuló szándéka.

Így definiálják, ami felszínes.

A szótő a „tud”, ami sok szavunkba beépült és arra mutat, hogy valaki amit tud, azt készség szintjén használja. Tehát gondolkodás, szorongás, félelem nélkül tudja alkalmazni. A tanulás még nem jelent tudást, mert nincs tapasztalat, napi rutin, nincs gyakorlati megélés, még csak a kezdet. Kerékpározásnál is volt egy tanulás, majd sok gyakorlás, míg rutinból tudássá vált.

Manapság egyre több helyről hallani a tudatosságot, és elcsépelik ezen szó igazi értékét, mivel divatosnak tartják, ami sok ember érdeklődését felkeltheti. De ezzel tévútra terelődnek vagy csalódás éri őket. Van, hogy nehéz megtalálni a gyöngyszemet, de azoké lesz a jutalom, akik keresik, nem adják fel!

Én úgy szoktam a tudatosság szót meghatározni, hogy amit tudok kívülről szemlélni, uralni és irányítani, ami fölött van hatalmam, arra tudatos vagyok, tehát a tudatosság nem más, mint a semleges külső szemlélő állapota.

Te szemlélted-e már így magad? Mit gondolsz, ki vagy? A megfigyelő, a szemlélő vagy a megfigyelt vagy?

Nem is olyan egyszerű a kérdés, mint amilyen valójában. Hagyok egy kis gondolkozási időt, és később kitérek erre.

Nem teszünk semmit annak érdekében, hogy saját szükségleteinket kielégítsük, nem más az oka, mint legelemibb szinten sem vagyunk tisztában magunkkal.

Testünknek nem adjuk meg, ami megilletné, az érzéseinkre nem figyelünk, a gondolataink összevissza villannak fel, nyomon követhetetlenül, és arra sem emlékszünk, mire gondoltunk pár perce.

Feladat:

Állj meg egy pillanatra – akár most –, figyeld magad, mire van szüksége a testednek, mi lenne neki MOST a legjobb, mitől éreznéd magad jobban, komfortosabban?

Talán kis séta egy parkban, egy jó masszázs, szauna, vagy csak egyedül, csendben magaddal 10 perc?

Mivel sokáig éltél az egód befolyása alatt, így lehet, hogy szükséged lesz némi gyakorlásra, mire beleérzel. Mikor belejöttél, akkor kezdj bele és kényeztesd magad: más nem teszi meg helyetted, és nem is tudja, mi lenne jó neked!

Spiritualitás

Spiritualitásban tudatossá válik, aki minden tudatszintre tudatos és használja, tud azonosulni az összes szinttel és ismeri törvényszerűségeit, engedelmeskedik azoknak és ez látszik is az összes életterületén.

Észrevehető a testén, mert egészséges, jó kedélyű, tud mosolyogni; a lelkén, mert derűs, vidám és pozitív életigenlő hozzáállása van; az elméjén, mert értelmesen megnyilvánul, jókat lehet vele beszélgetni, szeretetteljes információ áramlik belőle és bölcs dolgok, amikből tanulni lehet, és a Szellemén szintén, mert ő erényes ember és éli az erényeket.

Tehát a spirituális ember a Szellemmel azonosul, és nincs leragadva valamelyik tudatszinten. Nem keverendő össze azokkal, akik megragadva a spirituális egóban élnek – erre később kitérek.

Második rész

Bevezetés az egóba

Elménk működése egy rendkívül összetett biokémiai folyamat. Sok kutatás és publikáció jelent meg ebben a témában, ezért csak érintőlegesen beszélek erről.

Az agyban – bizonyos ingerre válaszlépésként – megszülető gondolat egy elektromos impulzust és biofoton-aktivitást is generál, ami aztán az agy több pontján és a homloklebenyben, sőt homloküregben (az új információk, emlékek tárolásában működik közre), valamint a belső elválasztású mirigyekben biokémiára fordít.

Leegyszerűsítve: valamilyen inger hatására megszületik egy kép, egy gondolat, mely kialakulását neuropeptidek programozzák a neuroreceptorokon keresztül. A kész kép és gondolat ösztönzi a belső elválasztású mirigyek működését, amelyek az adott jelnek megfelelő hormont kezdik termelni – a folyamat végén ez, mint anyag a vérbe kerülve kimutatható.

A vérben található kémia, mint érzés, érzelem pedig már lelki folyamatként fogalmazódik meg az emberben.

Az érzelmeink, vágyaink, akarataink tisztán a gondolataink által előidézett biokémiai folyamatok, és akkor is beindulnak, ha éppen nem figyelünk a gondolatainkra, hiszen mindez egy automatikus és folyamatosan működő, reakció alapú folyamat.

Hogy a külvilágnak megfeleljünk, ehhez gyerekként ellátnak minket a megfelelő sémákkal. Észrevétlenül gondolkodunk, reagálunk a külvilágra, viszonyulunk ahhoz, amitől kiszolgáltatottá válunk a társadalom és a benne szereplők számára.

Amíg az egóban éljük az életünket, addig a harcok színterén próbálunk győzedelmeskedni.

Ez lehetetlen feladat, de legalább leköti a figyelmet és még erősebb elszántsággal vértezzük fel magunkat a küzdelemhez. Vég nélküli csatározást eredményez.

De mi is történik valójában?

Beleszületünk egy családba – jobbik esetben –, majd szépen összerakják az egónkat.

Megtanítanak az ő általuk érzékelt világnak megfelelni, ehhez igazítanak minket az elvárásaik által. Hogy szeretnek, dicsérnek, milyen határok közt kell mozognunk, vagyis mit tehetünk vagy mit nem. Látjuk, miképp kell ítélkezni mindenről, szívjuk magunkba a látottakat, hallottakat, mivel így tudunk beleilleszkedni a környezetünkbe.

Még csak azon sem kell gondolkodnunk, milyenek vagyunk, mennyit érünk, hisz’ ezt is elmondják. Azon önző okból teszik, mert úgy érzik jól magukat, ha azt tesszük, ami a komfortzónájukon belül van. Így épülnek folyamatosan az elvárások megfelelésére a sémáink.

Gyerekként a szűk család befolyása alatt cseperedünk, az egyre szélesedő életünk színterére belépnek a további szereplők a külvilágból. Sajnos ők sem jobb sematizált háttérrel rendelkeznek, így erősítjük és bővítjük a rosszul összerakott rendszerünket.

Mire önálló életünknek nekikezdünk, tele vagyunk sérülésekkel, elrontott énképpel, és ezt visszük bele a párkapcsolatunkba is.

Kicsit nézz szét magad körül, mennyi rossz kapcsolatban élő pár, szingli, elvált van a környezetedben? Nem tudnak jól egymáshoz sem kapcsolódni az emberek, a magukkal cipelt, hozott hátizsákjukkal.

Igyekeznek megfelelni a külvilág elvárásainak: azt tanulják, olyan munkahelyet válasszanak, olyan párt, akivel/amivel el tudják magukat fogadtatni. Viszont boldogtalanok, mert nem a helyükön vannak. Nem azzal, nem abban a munkában, még az sem biztos, hogy abban az országban, ami a szívük vágya lenne.

Az elégedetlenség megszüli a vágyat, és igyekszünk megérteni magunkat, hogy hogyan működünk, mi miért fáj vagy miért nem. Felnőtként egy torz szemüvegen keresztül, amit a külvilág alkotott, akarjuk megismerni, felépíteni önnön magunkat.

Ezek alapján nem csoda a boldogtalan, zűrzavaros, stresszes stb. végeredmény.

Ebből a lesújtó állapotból nehéz egyik pillanatról a másikra tudati szinteket ugrani. Nem azt mondom, hogy lehetetlen, de keveseknek adatik meg, nagyon keveseknek.

Ezért egy olyan rendszert állítottam össze sok év tapasztalatából, amely támogatva emeli a tudatosságot, elméleti és gyakorlati tanulással. Ezen haladva egy biztonságos fejlődésen viszem keresztül azokat, akik az általam tanított utat választották.

Ki kell emelnem: én csak egy híd vagyok; amit megmutatok, neked kell tudnod, érezned, megtenni napi rendszerességgel, amitől kitörsz a komfortzónádból és egy boldogabb élet kapujába érsz, majd azt éled!

Harmadik rész

Emberi tudati szintek táblázata I.

Minden területet, amit megélünk, egy-egy tudatszintként tartunk nyilván.

A test dolgai a test tudatszintjein nyilvánulnak meg. A lélekben a bennünk zajló érzelmek, indulatok, vágyak egy másik tudatszintet képviselnek, míg a gondolatainkban, képeinkben, belső világunkban, tehát az elménkben zajló események egy szintén önálló szintként jelennek meg. Ezek működését meg kell érteni ahhoz, hogy uralni lehessen a tudati szinteket.

Amennyiben nem vagyunk ezekkel tisztában, elvihetnek az érzelmek, a gondolataink, sémáink, melyeket belénk ültettek.

Az emberek többsége sajnos ebbe a reagálásokkal, ítélkezésekkel tele, ingoványos, mocsaras, számára valóságos életbe van beleragadva. Ezért boldogtalanok az emberek!

Hogy tisztábban lásd az ego felépítését, ezért egy táblázatban felvázolom és áttekintjük.

Feladat:

Beillesztheted a benned megjelenő gondolatokat, érzéseket, reakcióidat, történéseidet a táblázatba, és magasabb megértési szintre is jutottál általa. Figyeled magad, mit csinálsz. Eszel egy jót? Elmégy táncolni? Sakkozol, vagy olvasol egy jó könyvet? Keresztrejtvényt fejtesz? Sétálsz és élvezed a természetet? Mindegy, mit, bármit is teszel, illeszd be a tudati szintek táblázatába. Melyik illik a testhez, a lélekhez, az elméhez, vagy kettőhöz – esetleg mindhez? Játssz ezzel!

Legyen ez a napi rutinod, míg nem válik automatikussá.

Ha így cselekszel, akkor bizonyos szinten már kívülről tudod magad figyelni.

Az ebben a táblázatban felsoroltak teljesen átszővik életünk minden területét.

A későbbiekben is ehhez a táblázathoz térünk vissza újra és újra. Mindegy, miről is van szó, nem tudunk elvonatkoztatni ettől, hisz’ minden összefüggésben van és nem létezik az egyik a másik nélkül, viszont meg kell tanulni tudatosítani, uralni mindegyik szintet.

Alulról felfelé haladunk, az alacsonyabb tudati szintről a magasabb irányába.

Test tudatszint

Őssejt, antianyag

*Az őssejtkutatás, már a ’60-as években elkezdődött, és azóta is nagy ütemben folyik.

A sokat ígérő eredményeknek köszönhetően jelenleg nem, vagy korlátozott hatékonysággal gyógyítható betegségek területén nagyobb előrelépésre számítanak.

Vannak olyan területek, ahol már napjainkban is használnak őssejt-technológiát.

Különlegességük e sejteknek, hogy mitotikus sejtosztódással széles körben képesek a szervezet sajátos funkcióit ellátó testi sejtjeivé elkülönülni.

„Mitotikus sejtosztódás: számtartó sejtosztódás, ami azt jelenti, hogy a kiindulási sejt és az osztódás során kapott sejt információtartalma megegyezik.”

Vagyis az őssejtek olyan folyamatosan osztódó sejtformák, amelyek még nem specializálódtak, ezért pótolhatják a károsodott vagy kóros állapotú sejteket.

Nézzünk hétköznapi példákat! Mindenki vágta már el az ujját. Nem sokan gondolkodtak rajta, mitől, de tudjuk, meggyógyul. Nem az orvosok vagy az anya puszija gyógyítja meg, sőt a gyógyszerek sem, hisz’ ismerjük a placebo-hatást. Nem is kell rajta gondolkodnunk, a testünk gyógyítja magát. Van, akinek tört el csontja – igaz, ehhez több idő kell, de összeforr.

Bizonyos őssejttípusok programozzák az immunrendszert, így biztosítják a túlélésünket.

Az őssejt minden üzenetet magában hordoz, mi több, a küldetésünk, amiért meg lettünk alkotva, is bele lett kódolva. Ezt kellene élnünk, de sajnos kevesen teszik ezt.

*Az antianyagot pár évtizede sikerült először előállítani.

Megfigyelve, ugyanolyan tulajdonságokat mutat és ugyanazon tényezők hatnak rá, befolyásolják, mint a közönséges anyagot.

Olyan anyag, ami úgynevezett antirészecskékből áll. Ezek a részecskék megegyeznek az általunk ismertekkel, de teljesen ellentétes elektromos töltéssel rendelkeznek. Például egy negatív töltésű elektron antirészecskéje pozitron. Egyenlő elem, azonos összetételű, de pozitív töltéssel. A részecskepárok súlya megegyező, és mindenben ellentétjei egymásnak, ezért megsemmisítik egymást.

Fizikai, biológiai test

A legegyszerűbb a test tudatszintjén. Erre vagyunk némiképp tudatosak. Ez nem más, mint amit látunk a tükörben, amit megfogunk, ami fáj, ha megütjük. Tudjuk kényeztetni, egy jó wellness, szauna, masszázs, étkezés stb. Amiből energiát nyerünk, feltöltődünk, kiegyensúlyozottá válunk. Erre kellene vigyázni, hisz’ ez szolgál minket, bár sokan épp ellenkezőleg bánnak a testükkel. Messzire nem kell menni, elég az utcára kilépni és körbenézni: elkeserítő látványban lesz részünk.

Semmit nem kell, sőt nem tanácsos túlzásba vinni; lehet mindenből mértékkel kényeztetni magunkat, az egyensúlyra kell törekednünk.

Te hányast adnál magadnak 1–10-es skálán a tested tudatosságára?

Olyan általános megfigyelésekre tudatos a hétköznapi ember a teste kapcsán, mint mikor kell aludni menni, mikor kell felkelned, mikor vagy éhes, szomjas, mikor van meleged vagy fázol, mikor kell WC-re menni, és hasonló dolgok.

Mondjuk sokat ettél, és zsírosabban: már érzed, nem kellett volna, vagy nem ennyit. Ilyenkor meg tudod beszélni a májaddal, hogy több epét kellene termelni?

Ennek is a tudatossághoz kellene tartoznia. Ez egy hétköznapi eset, ami sokunkkal előfordult már, de még csak fel sem merült bennünk ennek a lehetősége.

Vannak ennél szélsőségesebb példák, de csak egyet említek meg.

Sokan hallottunk már Tibetről és az ott fellelhető tudásról. Varázslatosnál varázslatosabb, hihetetlen dolgokról. Páran kaptak lehetőséget, hogy megvizsgáljanak ott elterjedt gyakorlatokat. Az egyik ilyen a Tummo, a belülről izzó tűz gyakorlata.

Aki nem hallott róla, csak pár mondatban felvázolom.

Ez egy tibeti jógagyakorlat, ami az emberi test finomenergiákkal átszőtt belső erőterére hat. A tibeti lámák például képesek a mezítelen testükre tekert vizes lepleket megszárítani, miközben a szabadban, a fagyos hidegben végzik légzőgyakorlataikat. Tehát uralmat szereznek a belső energetikai folyamataik felett.

2002-ben Franciaországban, egy nyugati tudósokból álló delegáció előtt két tibeti buddhista jógi hőérzékelő szenzorokkal felszerelve a tudományos világ számára is egyértelműen bizonyította, hogy képesek testük hőmérsékletét jelentősen növelni.

Hogy egészséges, esetleg beteg vagy, ez is része a tudatosságnak.

Az elméd a gondolkodásod vagy az elhatározásod; egy adott esetben az is lehet, hogy akár kikapcsolsz egy bizonyos fájdalmat.

Az átlagember körülbelül egyes, kettes szinten található a test-tudatosság skáláján.

Van hova fejlődnünk, bár nem a jógik szintjére kell eljutni, nem ezért vagyunk itt.

Az test-tudatossághoz természetszerűen tartozik az egészség tudatossága. Ismerjük ezt a mondást: „ép testben ép lélek”. Örömteli látni, tapasztalni, hogy egyre több ember elkezdte felfedezni az egészség fontosságát. Tudatosabban táplálkoznak, mozognak, viszont az egészségtudatosság ennél sokkal többről szól. Sok a betegség, még több a beteg ember, ehhez statisztikát sem hozok, mindenkinek élnek a környezetében beteg emberek. Későbbi fejezetben részletezem.

Étertest (aura)

Elektromágneses mező, gerjesztett negatív ionos réteg, mely védőburok formájában veszi körbe testünket, 5–10 centiméteres réteg, világos színű, ezüstös, esetleg arany színben.

Az energiatest és a fizikai test szorosan összefügg, tehát kölcsönhatásban vannak és befolyásolják egymást. Minden betegség először az energiatesten jelenik meg – ha időben kitisztítják az aurából, akkor nem éri el a testet. Vagyis a láthatatlan világ hatást gyakorol a látható világra, és a látható részecskéi azért viselkednek úgy, ahogy, mert a láthatatlan világ részecskéi szabályozzák, hogyan viselkedjenek. Az anyag mindig a láthatatlannak engedelmeskedik, a láthatatlanból áll elő.

Az étertest az aura első rétege. Testünk energiájának testen kívüli megjelenése, melyet sokan nem látnak. Miért nem látják? Ez nagyon egyszerű. Nem tanulták meg, mivel senki nem tanította. A nyugati kultúra sok mindent eltakar az emberek elől, bár ezek a leplek kezdenek foszladozni.

A fizikai testnek minden folyamatát sugározza kifele, és egy gyakorlott szem számára értékes információkat árul el.

Ha az az illető aurája bal felé elnyúlik (múlt – női oldal), akkor le van ragadva a múltban, valamint hazudik. Ha tőle jobbra nyúlik el (jövő – férfi oldal) az a jövő (prediktív: előrejelző, következtető), ebben az esetben például jövővel kapcsolatban válaszol egy kérdésre, de ha elnyúlik az aurája ebbe az irányba, akkor nem úgy történik, mint ahogy ő eltervezte az elméjében.

Ha elmegy felfele és ott korlátokba ütközik, akkor olyan trauma érte vagy gondja van, ami képtelenné teszi a jelenben lenni. Ha beszélgetés közben eltűnik az aurája, akkor szintén vannak blokkjai; ilyen esetekben érdemes mellőzni azokat a témákat. Ha tágul, felfényesedik az aura, megfelelő számára a beszélgetés.

Visszafele is lehet hatni az aurán keresztül, de mivel a fizikai sík, melyen élünk, duális, így lehet gyógyítani vagy ártani is.

Gyakorlat:

Ülj le egy tükör elé! Jó lenne eleinte egy fehér háttér, esetleg megkérhetsz egy családtagot, hogy álljon egy fehér fal elé, de legyen elég távolság köztetek vagy a tükör közt. Megoldható úgy is, hogy előveszel egy fehér A4 papírt, majd rárakod kicsit széttett ujjakkal a kezed.

Ha magadat vagy családtagot nézel, akkor a homlokot, orrot, állat, középvonalat nézd, a kéznél keress egy pontot, mondjuk, legyen a középső ujj felső perc közepe.

Majd kezdd ellazítani a szemed, csak azt az egy pontot nézd, ne fókuszálj, hagyd elmosódni, amit nézel. Úgy is mondhatnám, hogy bambulás legyen. Igyekezz pislogás nélkül megtenni mindezt. Nem kell hozzá sok idő, és a nézett test körül kirajzolódik egy fényes, fehér réteg.

Nem egy varázslat, igaz?

A második réteg tojás alakú, tele színekkel. Az első réteg felett jelenik meg, mozgásban van, és hasonlít az északi fényre. Ehhez több gyakorlatra van szükség, hogy kirajzolódjon, láthatóvá váljon.

Mára már berendezésekkel lehet látni az aura színeit, ami a fényenergia frekvenciájától függ.

Mindenkinek más-más színű aurája van, mivel egyedi energiát bocsátunk a környezetünk felé.

Megfigyelések, tapasztalatok alapján a színekhez tulajdonságokat társítottak, és hasonló tevékenységet végzőknél azonos színek domináltak.

Mindenkinek egyedi az aurája és ezen keresztül érzékel a látásával is, így mindenki másképpen látja a színeket. Hogy egységesként értelmezzük a frekvenciákat, ezért gyerekként megtanítják velünk, mi milyen színű.

Lélek tudatszint

Vágy, ami az ember lét egyik csapása is lehet, mivel megszállottságot vagy megkeseredést is okozhat, kiválthat.

Több területre is kihat, akár emberre, tárgyra vagy kimenetelre is irányulhat a vágyunk, ami külső vagy belső hatásra alakulhat ki.

A vágyaink új dolgok megélésére késztetnek, kimozdítanak a megszokottból, új élmények irányába vezetnek.

Sok elképzelés született, honnan is érkeznek ezek az életünkbe.

A marketing azzal foglalkozik, miképpen tudja elültetni belénk azt, ami arra serkent, hogy fogyasztókká váljunk. Ezekre nem térünk ki, nem ez a könyv témája, viszont a hatása, amit kivált az emberekere, sokkal izgalmasabb.

Nem lehet nem tudomást venni róla, egy igen erős energia.

Vannak, akik elfojtják, ez sajnos megbetegedéshez vezet. Sőt, a nyugati kultúra, a keresztény egyház tanai is arra neveltek és nevelnek a mai napig, hogy elfojtásban éljünk.

Nyomon követhetetlen a tiltások özöne, ami eláraszt minket, és rosszul érezzük magunkat, mert nem illik, és szégyelljük magunkat.

Ezért él ennyi frusztrált, beteg ember a nyugati társadalomban, és ez a mechanizmus mai napig nagyon erős.

Statisztikák kimutatják, hogy itt, ebben a környezetben a legmagasabb az egy főre jutó alkoholfogyasztás, dohányzás, kábítószerfogyasztás, öngyilkosság, depresszió stb.

Gyermekkorban elkezdődik az akarat, a vágyak elfojtása. Arra tanítják pár évesen őket, hogy nem akarhatnak, nem vágyhatnak, csak szerethetnének. Nem szeretik, csak ha majd megengedik nekik, akkor szeretik, addig csak szeretnék. Nehogy megvalósítsa, még ha hosszú távú lenne is, hisz’ akkor irányíthatatlanná válna. Akkor nem lenne a jelenleg felépített társadalom számára értékes, mert szabaddá válna.

Ha megéljük a vágyainkat, meggyógyulunk.

*Rövidtávú, karmikus, ego vágyak

Ezek a reklámokon keresztül is érkezhetnek hozzánk, és ebben a média szépen kiszolgálja az egónkat, amiből a sémáink alapján válogathatunk. De jöhetnek ezek a vágyak akár a szomszédtól, a kollegáktól, rokonoktól stb.

Ha lecsendesedsz, és ebben a csendben felidézed, mire vágysz, akkor a rövidtávú vágyak eltűnnek, feloldódnak. Ezek nem az életed részei, nem tartoznak a dharmádhoz, a külvilág befolyásolása végett keletkezett vágyak.

*Hosszútávú, visszatérő, dharmikus vágyak

Ezek a vágyak nem oldódnak fel a csendedben. Ezekkel dolgod van, és a legfőbb életfeladatod felé terelnek.

A tanulás, tudásvágy jelenik meg benned, és harmóniát, élvezetet találsz ezek végzése során. Ezen az úton haladva megtalálható a vágyott boldogság, mindenkinek személyre szabottan. Kivétel nélkül mindenki ezt keresi; kérdezd meg a környezetedben élőket vagy akár idegeneket is. Mit mondanak arra a kérdésre, mit akarnak, mire vágynak? Először lehet, hogy a pénz jut eszükbe, de kicsi időt hagyva nekik jönnek a válaszok: egészség, szeretet stb. Ezek nem mások, mint az erények, de a bőség is erény. Mivel mindenkinek mást jelent a boldogság, mindenki másképpen fogalmazza meg, és mégis mindenki az erényekre vágyik.

Akarat

Nem mást jelent, mint bevállalt, felvállalt vágyat.

Itt már nem fojtod el, sőt meghozod a döntést, hogy akarod és megéled, és ezt közvetíted a külvilág felé is.

Úgy éled és választod meg az életedet építő elemeket – mint munka, hobbi, párkapcsolat –,hogy nem a lemondások, kompromisszumok emberévé kell válnod. Vágyaid szerint kell kapcsolódnod, nem a mások, külvilág által támasztott elvárások szerint.

Például, ha elmégy dolgozni, de nem vágysz arra, akkor azt csak a pénzért teszed. Persze vágysz a pénzre is, de ez már lemondás. Ha viszont olyan munkát vállalsz, amit élvezel, és azzal keresed a pénzt, akkor már a vágyaid szerint teszed, jól érzed magad, boldog vagy.

Feladat:

Ülj le egy pillanatra, csukd be a szemed. Ürítsd ki a gondolataidat, és képzeld el magad 5-10 év múlva. Ha semmi akadály nincs (pénz), nem függsz senkitől, semmitől (munka, számlák stb.), bárkivé válhatsz, bárhol lakhatsz, bármit megtehetsz. Ebben az esetben, hogy képzelnéd el magad 5-10 év múlva? Hol laknál, milyen helyen? Mivel foglalkoznál? Hogyan töltenéd a napjaidat? Kivel élnél, és hogyan? Mi lenne a hobbid? Mit próbálnál ki, amitől eddig féltél vagy nem tetted meg?

Ha nem egóból, hanem az érzéseidre hallgatva írod össze a listát, akkor egy kérdésem maradt. Mi akadályoz téged ebben?

Nem más, mint az elméd. Ezeket, amiket leírtál, elérheted, megkaphatod, a tied lehet mind. Bármit megkaphatsz. Jól hangzik?

De ne feledd, csak azzal találkozhatsz, aminek a tudatában vagy!

Érzelem, indulat

Az érzelmek pozitív töltéssel rendelkeznek, és ezek ellentétpárja az indulat, ami negatív töltésű, romboló. Mindkettő nagyon ki tud szakítani a jelenből.

Az érzelmek, mint a szerelem például, ami elvarázsol, elvakít.

Az indulat, amitől még a fej is elvörösödik, s zihálsz, mint a felbőszült bika stb.

Az átlagember egyiken sem tud uralkodni, ezekkel azonosulnak a legjobban, és beszippantják őket, annyira, hogy fizikai tünetei is vannak.

Biztos hallottál már a környezetedben olyan valakiről, akit felbosszantottak a munkahelyén – akár a főnöke. Mérgében nem szépeket gondol és csinálna az illetővel. Ennek ellenére, mivel elfojtásban él, vágyait blokkolja, nem teszi meg, szüksége van a munkahelyre. De saját magát tüzeli továbbra is. Mire hazaér, a párjára zúdítja a történéseket, és napok múlva is vissza-visszatér a sérelmeire. Semmi rálátása, kontrolja nincs. Ezen a tudati szinten élnek manapság a legtöbben. Minél feljebb jutunk ezen a tudati táblázaton, annál meghatározóbb az alatta levő tudati szintekre.

Lelkiismeret-furdalás

A lelkiismeret-furdalást több tudomány vizsgálta, hogy a saját logikájára visszavezethesse. Valójában semmilyen tudományos és pszichológiai logikával nem lehet kimerítően megragadni.

A társadalom nyomás alatt tartja az embereket. Különböző meggyőződéseket, elvárásokat, megfeleléseket, szabályokat, tiltásokat táplálnak az emberekbe, hogy kiszolgálják a rendszert. Ezen szabályok földrészenként és etnikai csoportonként is különbözőek lehetnek. Amit az egyik közösségben normálisnak, elfogadhatónak tartanak és ezt nevelik gyerekkortól az emberekbe, addig egy másik népcsoportban ugyanaz bűnnek számít, mert nem szolgálja az ottani rendszert és az emberek irányítóit.

Valójában az embereknek van egy külső élete, melyet a szükségletek, az érzéki késztetések, a többieknek való megfeleléskényszer irányít. Valamint egy belső élete, amit az akarat tiszta erkölcsi törvénye, a kötelesség tudata határozza meg. Az intellektuális tisztesség megköveteli, hogy ne csaljunk meg másokat, de legfőképp önmagunkat ne.

A külvilág befolyásol, eltérít, becsap, a lelkiismeret viszont könyörtelenül lecsap, marcangol és eluralkodik, hogy jól döntsünk.

Ha gyakran elfojtod a lelkiismeret-furdalásod, úgy kialakul a frusztráció. Megjelennek a vágyak, és gyerekként arra nevelnek, hogy nem szabad, nem helyénvaló, nem teheted meg, mit szólnak hozzá mások, mit képzelsz magadról. Egy ilyen környezetben felnőve megtanulnak az emberek együtt élni, de a frusztráció megmarad, és állandó részévé válik az embernek.

A megoldás a belső csendben rejlik, mivel ez old, tehát kioldja majd.

A Szellem számára nincs jó vagy rossz, nincsenek korlátok, nincsenek sémái, az csak az egóban a duális szinten létezik. Sőt, azon dolgozik, hogy feloldja ezeket az ego szintjén. Amikor erre az útra érsz, nagyon fontos mozzanata ennek a folyamatnak a nyitás, megnyílás.

Elme tudatszint, mentális, parapszihé

Reaktív elme, tudatalatti

Az elme azon része, mely az összes élet összes fájdalmát, keserűségét raktározza – és persze ezek ellentétjeit is, válogatás nélkül.

A tudatalatti vagy tudattalan egy pszichológiai fogalom, olyan aktív lélektani folyamatok jellemzője, amelyek nincsenek a tudat értelmi tevékenységének középpontjában, a háttérből azonban mégis hatnak a tudatos folyamatokra.

A tudatalatti soha nem alszik, soha nem pihen, olyan létfunkciókat irányít, mint a légzés, szívverés szabályozása.

A túlélésben is szerepe van, és az ösztönünkbe van kódolva az önvédelmi mechanizmusunk, a „küzdj vagy menekülj”. Stresszhelyzetekben bekapcsolja az önvédelmi mechanizmust, és élettani változásokat indít el a szervezetben.

Ha át akarsz menni az úttesten, körbenézel. Látod a feléd haladó autót: a bejövő ingerek – jelen esetben a látáson, halláson keresztül – eljutnak a tudatalattidba, mely meglehetősen gyorsan dolgozza fel ezeket az impulzusokat. A meglévő, korábbi mintákkal összehasonlítva küldi a választ, és már tudod is, hogy leléphetsz vagy várj.

Ennek a területnek a mai napig erőteljesen folyik a feltérképezése, mivel ezen keresztül lehet hatni az emberekre, befolyásolni őket. A reklámok, híradások, médiafelületek is ennek megfelelően készülnek, és igyekeznek hatást gyakorolni.

A beépülés folyamatát egy példával tudom jól szemléltetni.

Gyerekként ettél valamit, amit nem kívántál, de beléd erőltették. Ebben nagyon kreatívak a szülők, nagyszülők. Inkább kívánkozott vissza, mint lefelé, és tízszer annyi ideig rágtad, mint a kedvenc ételedet, mire lement. Ez elraktározódik rossz engramként (engram = emléknyom). Felnőve nem is emlékszel, mi történt, miért nem szereted, sőt kiráz a hideg tőle, a szagát sem bírod, mert megöklendeztet. Viszont messzire elkerülöd.

Az érzelmekkel ellátott engramok még gyorsabban, hatékonyabban épülnek be. Válogatás nélkül tárolódnak, nincs jó vagy rossz, csak a túlélést szolgálja.

És mennyi ilyen történik velünk az életünk során! Egy szín, egy gesztus, egy helyzet, egy környék, utca stb. Nem szereted, sőt kimondottan gyűlölőd a matematikát, kémiát, esetleg történelmet, nem is emlékszel, miért, csak zsigerből jön. Meghatározó lehetett a tanár személye, de ez fel sem merül benned, pedig épp miatta.

Ne áltasd magad: minden nyomot hagy benned, nem menekülhetsz.

Az emberek nem tudják hova tenni ezeket a nem hétköznapi viselkedéseket. Ehhez hozzátartoznak az előző életből hozott engramok is. Ettől viszont még zavarosabbá válik a helyzet.

Ahhoz, hogy tudatosítani lehessen a tudatalattiban elrejtett, az átlagemberek számára a hétköznapok során hozzáférhetetlen engramokat – mivel automatikusan nem tudjuk ezeket tudatosítani –, egyfajta technika szükséges.

Transz- és théta állapotokban, mély meditációban hozzáférhetővé válik a tudatalatti, elő lehet hozni, lehet velük dolgozni, felülírni, átstrukturálni és ezáltal gyógyulni. Nem hozzáférhetetlen a tudatalatti. Természetesen a fájdalmat okozó, gátló blokkokat kell felülírni.

Rajtad áll, mit teszel az életedben szereplő események hatására. Úszol az árral, vagy irányítod, és fogod az evezőt!?

Racionális elme, analitikus, gondolkodó

A racionális elme logikai folyamatok segítségével igyekszik elemezni és megérteni a körülötte lévő világot. Megértést nyerhet azáltal, ha egy dologra, helyzetre vagy állapotra tekint, és kizárja a lehetetlent a lehetséges magyarázatok listájából.

Az analitikus gondolkodás magában foglalja a tények, események, jelenségek alapos elemzését, elválasztja a főt a másodlagostól egy nagy információáramban, a látásmódot, a világos gondolkodást, a következtetések sorozatát.

Az analitikus elme mindig minősít, címkéz, viszonyul, mivel kizárólag sémákból tud válogatni. Az elme ezen része a család, a környezetünk, a társadalom által lesz feltöltve információkkal, sémákkal.

Saját csapdájába ejti az ember magát, hogy mindenáron reagál, viszonyul az elme érzékelés-illúziója miatt.

A tudatos ember ezt a szintet használja a megfogalmazásra, ezáltal szavakba önti és tudatosítja a történéseket. Eszközként használva elindul a tudatosodás folyamatában, semleges külső szemlélőként vizsgálja saját magát, a külvilág történéseit, és az ezek hatásaira magában fellépő érzéseket. Bármilyen folyamat indul el, ezeket reakció, címkézés, indulatok nélkül, sőt harcok, küzdelmek nélkül, kizárólag semlegesen lehet szemléli és tudatosítani.

Aki így használja elméjét, az stabil marad, nem viszik el az érzelmek, indulatok, szorongások, reakciók, nem ítélkezik és nem címkéz.

Ő az intellektuális ember, aki már nem érzelmi, nem materialista. Alapvetően a tudatos elmének csendben kellene lennie, nem feleslegesen használva félelembe, stresszbe taszítani, tartani magunkat a gondolataink által.

Akkor elővenni, használni, amikor tudatosítok, megfogalmazok, hogy a teremtő folyamat során képekkel és egyéb módon dolgokat megfogalmazva a teremtés fontos eszközévé váljon.

Ez lenne az elme számára a természetes, és ezt is tanulnunk kellene.

De ugye kevesen nőttünk fel ilyen tanítás által? Hogyan is lehetett volna, hisz’ a szüleink, tanáraink sem ilyen környezetben nevelkedtek, ezért nem is hibáztathatunk senkit.

Kreatív elme, álmok, fantázia, képzelet

A kreatív megoldások, ötletek villanásszerűen, a legváratlanabb pillanatban jelennek meg.

Új dolgot a képzelettel teremteni, elővarázsolni csak a meglévő sémáink részeiből tudunk.

Ha azt mondanám, képzelj el egy nem létező állatot… Most csukd be a szemed, és próbáld meg! Meglátod, hogy van feje vagy lába, szárnya, szeme, törzse…

Ha elengeded a fantáziád, akkor is olyat tudsz elképzelni, melynek elemei már léteznek. Már meglévő sémákból, mintákból tud újat elképzelni az elme.

Nemcsak képekkel, hanem vannak alapelveink (axióma), amelyek meghatározzák az elgondolásunkat.

Ezek olyan magától értetődők és úgy fogadjuk el, úgy tekintünk rájuk, mint ami nem szorul további bizonyításra. Erre épül, építhető minden más elv, elgondolás.

Ilyenek leegyszerűsítve, hogy a lábunkon járunk, mert ennek kell a földön lennie, nem a fejünknek. Esetleg az este után reggel jön. Eszedbe sem jut, hogy ilyeneken kellene gondolkodni, ennyire beépülnek az axiómák.