Völcsey Balázs

Kompakt kommentár

a bírósági polgári

nemperes eljárásokról

szóló törvényhez

Kompakt kommentár a bírósági polgári

nemperes eljárásokban alkalmazandó

szabályokról, valamint egyes bírósági nemperes

eljárásokról szóló 2017. évi CXVIII. törvényhez

Wolters Kluwer Hungary • Budapest, 2022

Kiadja a

Wolters Kluwer Hungary Kft.

Budapest, 2022

1117 Budapest, Budafoki út 187–189.

Telefon: +36 (1) 464-5656

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info-hu@wolterskluwer.com

www.wolterskluwer.com/hu-hu

Felelős vezető: Kézdi Katalin, a Wolters Kluwer Hungary Kft. ügyvezetője

Kiadásért felelős: dr. Krizsán Brigitta

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Lestyánszky Ádám, dr. Krizsán Brigitta

Felelős szerkesztő: dr. Farkas Katalin

Műszaki szerkesztés: Wolters Kluwer Hungary Kft.

Grafikai tervezés: Wolters Kluwer Hungary Kft.

ISBN 978-963-594-120-9

Termékkód: NEB1059

Kiadványaink megvásárolhatóak a shop.wolterskluwer.hu webáruházban.

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Szerző:

dr. Völcsey Balázs

Lektor:

dr. Papp Zsuzsanna

dr. Szeibert Orsolya

Kézirat lezárva:

2022. augusztus 1.

© dr. Völcsey Balázs, Budapest, 2022

© Wolters Kluwer Hungary Kft., Budapest, 2022

Rövidítések jegyzéke

1952-es Pp.

1952. évi III. törvény a polgári perrendtartásról

1959-es Ptk.

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről

Alaptörvény

Magyarország Alaptörvénye (2011. április 25.)

At.

2010. évi I. törvény az anyakönyvi eljárásról

Ákr.

2016. évi CL. törvény az általános közigazgatási rendtartásról

Ánytv.

2017. évi XLIII. törvény a bírósági peres és nemperes eljárásokra adott általános meghatalmazások közhiteles nyilvántartásáról

Beisz.

17/2014. (XII. 23.) OBH utasítás a bíróságok egységes iratkezelési szabályzatáról

Bpnp.

2017. évi CXVIII. törvény a bírósági polgári nemperes eljárásokban alkalmazandó szabályokról, valamint egyes bírósági nemperes eljárásokról

Brüsszel Ia rendelet

Az Európai Parlament és a Tanács 2012. december 12-i 1215/2012/EU rendelete a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról

Brüsszel IIb rendelet

A Tanács 2019. június 25-i (EU) 2019/1111 rendelete a házassági és szülői felelősségi ügyekben a joghatóságról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint a gyermekek jogellenes külföldre viteléről

Bszi.

2011. évi CLXI. törvény a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról

Bür.

56/2008. (III. 26.) Korm. rendelet a bírósági ügyintézők által ellátható egyes feladatokról

Büsz.

14/2002. (VIII. 1.) IM rendelet a bírósági ügyvitel szabályairól

Ctv.

2006. évi V. törvény a cégnyilvánosságról, a bírósági cégeljárásról és a végelszámolásról

Csjt.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról

Cstv.

1991. évi XLIX. törvény a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról

Ejht.

2019. évi CXXVII. törvény az egyes törvényeknek az egyfokú járási hivatali eljárások megteremtésével összefüggő módosításáról

Eütv.

1997. évi CLIV. törvény az egészségügyről

Fmhtv.

2009. évi L. törvény a fizetési meghagyásos eljárásról

Gyer.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról

Gyermekjogi Egyezmény

A Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény (kihirdette: 1991. évi LXIV. törvény)

Hetv.

2010. évi XXXVIII. törvény a hagyatéki eljárásról

Hettv.

2009. évi LXXII. törvény a hozzátartozók közötti erőszak miatt alkalmazható távoltartásról

Hor.

1/1960. (IV. 13.) IM rendelet a holtnak nyilvánítási, valamint a halál tényének megállapításával kapcsolatos eljárásról

Info tv.

2011. évi CXII. törvény az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról

Itv.

1990. évi XCIII. törvény az illetékekről

Jat.

2010. évi CXXX. törvény a jogalkotásról

Kjnp.

2008. évi XLV. törvény az egyes közjegyzői nemperes eljárásokról

Kmr.

6/1986. (VI. 26.) IM rendelet a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban

Kmtv.

2017. évi CXXVIII. törvény a költségmentesség és a költségfeljegyzési jog polgári és közigazgatási bírósági eljárásban történő alkalmazásáról

Knptv.

2005. évi XVII. törvény a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény módosításáról és az egyes közigazgatási nemperes eljárásokban alkalmazandó szabályokról

Kp.

2017. évi I. törvény a közigazgatási perrendtartásról

Kztv.

2002. évi LV. törvény a közvetítői tevékenységről

Ler.

27/2003. (VII. 2.) IM rendelet a bíróságon kezelt letétekről

Mt.

2012. évi I. törvény a Munka Törvénykönyvéről

Nmjtv.

2017. évi XXVIII. törvény a nemzetközi magánjogról

Petv.

2021. évi XCIV. törvény a polgári peres eljárás elhúzódásával kapcsolatos vagyoni elégtétel érvényesítéséről

Pp.

2016. évi CXXX. törvény a polgári perrendtartásról

Ppék.

105/1952. (XII. 28.) MT rendelet a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (Pp.) hatálybaléptetése folytán szükséges rendelkezések tárgyában

Pp.-salátatörvény

2017. évi CXXX. törvény a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény hatálybalépésével összefüggő egyes törvények módosításáról

Ptk.

2013. évi V. törvény a Polgári Törvénykönyvről

Ptké.

2013. évi CLXXVII. törvény a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény hatálybalépésével összefüggő átmeneti és felhatalmazó rendelkezésekről

Ptk.-salátatörvény

2013. évi CCLII. törvény egyes törvényeknek az új Polgári Törvénykönyv hatálybalépésével összefüggő módosításáról

Szabadalmi tv.

1995. évi XXXIII. törvény a találmányok szabadalmi oltalmáról

Szjt.

1999. évi LXXVI. törvény a szerzői jogról

Sztrájktv.

1989. évi VII. törvény a sztrájkról

Tny.

1997. évi LXXXI. törvény a társadalombiztosítási nyugellátásról

Ütv.

2011. évi CLXIII. törvény az ügyészségről

Védjegy tv.

1997. évi XI. törvény a védjegyek és a földrajzi árujelzők oltalmáról

Vbt.

2017. évi LX. törvény a választottbíráskodásról

Vht.

1994. évi LIII. törvény a bírósági végrehajtásról

Előszó

2018. január 1. napján lépett hatályba a bíróságok hatáskörébe tartozó polgári nemperes eljárások kódexe, a Bpnp.

Ezen jogszabály megszületése a bírósági polgári nemperes eljárások kapcsán mérföldkőnek tekinthető. Korábban ugyanis kizárólag jogirodalmi szinten jelent meg egyértelműen az igény a bíróságok hatáskörébe tartozó polgári nemperes eljárások alapvető szabályainak egy kódexbe történő integrálására, amely a Bpnp. elfogadásával és hatálybalépésével már normatív szinten is megjelent.

Közel öt év telt el a Bpnp. hatálybalépése óta, így számos a mindennapos jogalkalmazói munka során felmerült kérdésre szükséges választ adni.

Jelen kommentár alapvető célja tehát a jogalkalmazók munkájának a megkönnyítése, éppen ezért valamennyi törvényi rendelkezés magyarázata során a gyakorlati kérdések elemzését, illetve az azokra adható lehetséges válaszokat is tartalmazza.

Ugyanakkor tekintettel kell lenni arra is, hogy polgári nemperes eljárásokról lévén szó, két szempontból is kötött a szerző keze: egyrészt a funkcionális hatály által alkalmazandó polgári perjogi szabályok alkalmazhatóságát nagymértékben a jogtudomány, a jogdogmatika dolgozta ki, és jelenleg is fejleszti, másrészt a bírósági polgári nemperes eljárásokban a felülvizsgálat számos esetben kizárt, így a Kúria által közzétett határozatok folytán megvalósuló jogegységesítés kisebb mértékben jelentkezik, mint a polgári peres eljárások esetében.

A fentiekre tekintettel az alapvetően gyakorlatorientált kommentár a szükséges terjedelemben a jogirodalom és a jogtudomány eredményeire, álláspontjára is kitér.

A kommentár elkészítése során a szerző köszönetet mond prof. dr. Szeibert Orsolyának az ELTE Állam- és Jogtudományi Kar Polgári Jogi Tanszéke tanszékvezető egyetemi tanárának, valamint dr. Papp Zsuzsanna címzetes egyetemi docensnek, alkotmánybírósági főtanácsadónak, akik lektori véleményükkel, értékes szakmai javaslataikkal hozzájárultak ezen kötet elkészültéhez.

A kézirat 2022. június 30. napján került lezárásra, feldolgozza azonban a 2022. augusztus 1. napjától hatályos jogszabályváltozásokat is.

Völcsey Balázs

2017. ÉVI CXVIII. TÖRVÉNY
A BÍRÓSÁGI POLGÁRI
NEMPERES ELJÁRÁSOKBAN
ALKALMAZANDÓ
SZABÁLYOKRÓL,
VALAMINT EGYES BÍRÓSÁGI
NEMPERES ELJÁRÁSOKRÓL

I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. A bírósági polgári nemperes eljárásokra vonatkozó általános rendelkezések

1. § (1) A bírósági polgári nemperes eljárásokban – ha törvény eltérően nem rendelkezik – a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény (a továbbiakban: Pp.) szabályait a polgári nemperes eljárás sajátosságaiból eredő eltérésekkel kell alkalmazni.

(2) Az eljárásban kérelmező az eljárást kezdeményező személy, kérelmezett, akivel szemben az eljárást megindítják, feltéve, hogy van az eljárásban a kérelmezővel szemben álló személy.

(3) Az eljárás nem különül el perfelvételi és érdemi tárgyalási szakra. Azokat az eljárási cselekményeket, amelyek megtételét a Pp. a perfelvételt lezáró végzés meghozataláig teszi lehetővé, az elsőfokú eljárás befejezéséig lehet megtenni.

(4) Az eljárásban a Pp. jegyzőkönyvre vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni azzal, hogy a jegyzőkönyv folyamatos felvétel útján történő készítésének nincs helye.

(5) Az eljárásban az ügy érdemében is végzéssel kell határozni. Az eljárást befejező végzés ellen fellebbezésnek van helye.

(6) Az eljárásban a jogi képviselet nem kötelező. Az ítélőtábla előtti eljárásban az ügy érdemében hozott végzés elleni fellebbezést, továbbá a Kúria előtti eljárásban a fellebbezést és a felülvizsgálati kérelmet előterjesztő személy számára a jogi képviselet kötelező.

(7) Az eljárásban a Pp. ítélkezési szünetre vonatkozó rendelkezései nem alkalmazhatók.

(8) Az eljárásban magánszakértő alkalmazásának nincs helye.

(9) Ha a Pp. szerint szünetelésnek vagy félbeszakadásnak lenne helye, de törvény azt kizárja, az eljárás hivatalból történő megszüntetésének van helye. Ha az eljárást megszüntető végzést hirdetményi kézbesítés alapjául szolgáló ok vagy a kérelmező halála miatt nem lehet kézbesíteni, a bíróság hivatalból rendeli el a hirdetményi kézbesítést.

(10) Bírósági polgári nemperes útra tartozó ügyekhez kapcsolódóan egyezségi kísérletnek nincs helye.

(11) Jelen alcím rendelkezéseit az e törvényben szabályozott eljárásokon kívül – törvény eltérő rendelkezése hiányában – az egyéb bírósági polgári nemperes eljárásokban is megfelelően alkalmazni kell.

Áttekintés

A jelen kompakt kommentár célja a Bpnp. szövegnek kizárólag a felmerülő értelmezési kérdésekre, a vitatható jogszabályi rendelkezésekre, valamint a joggyakorlatra fókuszáló elemzése, éppen ezért tudatosan kerültek mellőzésre a dogmatikai kérdések, vizsgálatok és a történeti részre vonatkozó áttekintés. Erre figyelemmel az aktuális gyakorlati problémák felől közelítve tárgyalja a Bpnp.-t. Ez egyben azt is eredményezi, hogy a jelen kötetben nem alkalmazandó szakirodalmi hivatkozás. Erre figyelemmel, ahol a bemutatott gondolat kifejezetten egy-egy szerzőhöz kapcsolódik, ott a szerző neve kerül feltüntetésre.

Az Országgyűlés 2016. november 22. napján fogadta el Pp.-t, amely a polgári peres eljárások eljárásjogi kódexe. A polgári perek mellett azonban számtalan nemperes eljárás is létezik a magyar jogrendszerben, amelyek száma évről évre folyamatosan növekszik, jelenleg meghaladja a százat is. Az egyes nemperes eljárásokat tipizálni lehet a szerint, hogy mely szerv hatáskörébe tartoznak, így megkülönböztethetünk bíróságok, közjegyzők, illetve egyéb szervek – például végrehajtó – hatáskörébe tartozó nemperes eljárásokat. A nemperes eljárásokat csoportosítani lehet továbbá a tárgyuk szerint is: így ismert a polgári nemperes, illetve közigazgatási nemperes eljárások szerinti különbségtétel is.

A jogalkotó annak érdekében, hogy a bíróság hatáskörébe tartozó polgári nemperes eljárásokra nézve egy általános szabályösszesség érvényesüljön, 2017. október 3. napján elfogadta a Bpnp.-t.

A törvény célja, hogy meghatározza azokat a Pp.-től – a polgári nemperes eljárások sajátosságai miatt – eltérő szabályokat, amelyek valamennyi bírósági polgári nemperes eljárásban érvényesülnek, ha az adott eljárást szabályozó törvény másként nem rendelkezik. Ilyen kódexjellegű törvényi szintű szabályozása a bírósági hatáskörbe tartozó polgári nemperes eljárásoknak korábban nem volt, míg például a közjegyző hatáskörébe tartozó nemperes eljárások szabályait a Kjnp. foglalja össze. A bírósági polgári nemperes eljárások közös szabályainak egy jogforrásban, egy helyen történő kodifikálása célszerűségi szempontokat szolgál, hiszen áttekinthetően egy törvénybe rendezi az egyébként szétszórtan, az egyes nemperes eljárásokat szabályozó normákban megjelenő rendelkezéseket, jelentős mértékű deregulációt hajtva végre ezzel. A Bpnp. első fejezete a polgári nemperes eljárások közös szabályait tartalmazza, amelyek tehát a közigazgatási nemperes eljárásokban nem alkalmazandók. Az egyértelmű szabályozás a törvény tárgyi hatályának pontos kijelölése útján azért is alapvető jelentőségű, mert a Kp. utaló szabályokat tartalmaz a Pp.-re, a közigazgatási nemperes eljárásokat korábban szabályozó Knptv. pedig a Kp.-ra, ezért kétséget kizáróan meg kellett meghatározni az érintett nemperes eljárások körét (Bpnp. Általános indokolása).

Lényeges, hogy míg 2018. január 1. napjától 2019. december 31. napjáig a Knptv. 1. § (1) bekezdése szerint közigazgatási nemperes eljárás a közigazgatási ügyben eljáró bíróság nemperes eljárása volt, addig 2020. január 1. napjától ezen törvényt a jogalkotó hatályon kívül helyezte, és a közigazgatási nemperes eljárásokat a Kp.-ban helyezte el. Az Ejht. tehát hatályon kívül helyezte a Knptv.-t és a közigazgatási nemperes eljárások kategóriáját fenntartva, azok általános és különös szabályait – mint különös közigazgatási bírósági eljárásokat – a Kp.-ba integrálta (Ejht. 236. §-ához fűzött részletes indokolás). Azaz 2020. január 1. napjától a közigazgatási nemperes eljárások közös szabályait a Kp. tartalmazza, ezen nemperes eljárásokra Bpnp. tárgyi hatálya tehát nem terjed ki.

A törvény felépítése is segíti a kódexjelleget, ténylegesen azonban a Bpnp. 1. §-a jelenti a valódi általános szabályösszességet, ugyanis valamennyi, a bíróságok hatáskörébe tartozó polgári nemperes eljárásban érvényesülő rendelkezést tartalmazza, továbbá az 1. § (1) bekezdése rögzíti Pp. funkcionális hatályát ezen nemperes eljárások vonatkozásában.

A jogszabály egy általános és egy különös rendelkezéseket tartalmazó fejezetre tagolódik, amely alapján a Bpnp. I. Fejezetéhez az 1–2. §-ok, míg a Bpnp. II. Fejezetéhez az egyes bírósági nemperes eljárások különös szabályai tartoznak.

A Bpnp. II. Fejezetében (különös részében) kodifikált nemperes eljárások kapcsán jellemző, hogy alapvetően korábban rendeleti szinten szabályozott polgári nemperes eljárások tartoznak ide, amelyek törvényi szintre emelése alkotmányjogi szempontból is kiemelendő. Így indokolt volt 2018. január 1. napjától törvényi szinten szabályozni a holtnak nyilvánítás, halál tényének megállapítása, valamint az eltűntnek nyilvánítás iránti nemperes eljárásokat. Korábban ugyancsak rendeleti szintű jogforrásban rendezte a jogalkotó a házassági életközösség alatt a házastársi vagyonközösség megszüntetése iránt indított nemperes eljárást. Érdekesség azonban, hogy eddig nem került külön nevesítésre a házastársi vagyonközösség helyreállítására irányuló nemperes eljárás, most a Bpnp. 22. §-a ezt az eljárást is rendezi.

A Bpnp. tartalmazza továbbá az 1952-es Pp.-ben szabályozott apaság vélelmének megdöntése iránti nemperes eljárásra vonatkozó rendelkezéseket, szabályozási összhangot teremtve ezzel a perjogi kódex hatálya és a nemperes eljárások között.

2020. március 1. napjától szabályozza a Bpnp. a kapcsolattartásra vonatkozó határozat végrehajtása iránti nemperes eljárást, amely egyben hatáskör-változtatást is jelent, hiszen míg 2020. február 29. napjáig a gyámhatóságok döntöttek ebben a kérdésben, addig most a bíróságok hatáskörébe tartozik ezen nemperes eljárás lefolytatása.

2022. augusztus 1. napjától pedig ugyancsak a Bpnp. állapítja meg a külföldön meghozott kapcsolattartásra vonatkozó határozat végrehajtására irányuló nemperes eljárásban érvényesülő speciális szabályokat.

Megállapítható tehát, hogy a Bpnp. II. Fejezete szinte kizárólag személyi állapottal kapcsolatos nemperes eljárásokat rendez, egyedül a házastársi életközösség alatti házastársi vagyonközösség kérelemre történő megszüntetése és helyreállítása iránti nemperes eljárás minősül vagyonjogi nemperes eljárásnak. Közös ugyanakkor, hogy ezen nemperes eljárások anyagi jogi alapját a Ptk. személyek jogát szabályozó Második Könyve, valamint a családi jogot rendező Negyedik Könyve adja.

A fentiek alapján látható, hogy a jogalkotó a bírósági nemperes eljárások kódexszintű szabályozása során mintának tekintette a közjegyzői nemperes eljárásokat, hiszen a Kjnp. is megállapítja egyrészt a közjegyzői nemperes eljárások közös szabályait, másrészt kilenc nemperes eljárást szabályoz részletesen.

A legfontosabb bírósági polgári nemperes eljárások listája:

– holtnak nyilvánítás iránti eljárás (Bpnp. 3–11. §);

– halál tényének megállapítása iránti eljárás (Bpnp. 12. §);

– eltűntnek nyilvánítás iránti eljárás (Bpnp. 13. §);

– apaság vélelmének megdöntése (Bpnp. 14–18. §);

– a házassági életközösség alatt a házastársi vagyonközösség közös kérelemre történő megszüntetése és helyreállítása (Bpnp. 19–22. §);

– kapcsolattartásra vonatkozó határozat végrehajtása iránti eljárás (Bpnp. 22/A–22/E. §);

– ideiglenes intézkedés a perindítást megelőzően (Pp. 108–109. §);

– egyezségi kísérlet perindítás előtt (Pp. 167–168. §);

– előzetes bizonyítás (Pp. 334–339. §);

– igazságügyi szakértő nemperes eljárásban történő kirendelése (Kjnp. 21–27. §);

– külföldi határozat elismerhetőségének megállapítása (Nmjtv. 122. §);

– fogyasztó által kezdeményezett nemperes eljárás a Pénzügyi Békéltető Testület eljárást megszüntető döntésének vagy a helyes elszámolást megállapító határozatának hatályon kívül helyezése iránt (2014. évi XL. törvény a Kúriának a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII. törvényben rögzített elszámolás szabályairól és egyes egyéb rendelkezésekről 24–25. § és 27–29. §);

– az elszámolást készítő pénzügyi intézmény mint kérelmező által a fogyasztó mint kérelmezett ellen a Pénzügyi Békéltető Testület határozatának megváltoztatása iránt kezdeményezett nemperes eljárás (2014. évi XL. törvény 24. §, 26–29. §);

– megelőző távoltartás elrendelése (Hettv. 13–17. §);

– az előzetes jognyilatkozatnak az előzetes jognyilatkozatok nyilvántartásába való bejegyzése iránti eljárás (2013. évi CLXXV. törvény a gondnokoltak és az előzetes jognyilatkozatok nyilvántartásáról 13–17. §);

– általános meghatalmazás nyilvántartásba történő bejegyzése iránti nemperes eljárás (Ánytv. 6–12. §);

– jogellenesen Magyarországra hozott gyermek visszavitelére irányuló eljárás (2021. évi LXII. törvény a szülői felelősséget érintő nemzetközi igazságügyi együttműködésről 10–22. §);

– elkobzott dolog jogsértő mivoltától történő megfosztásra irányuló eljárás [2000. évi XIII. törvény az egyes elkobzott dolgok közérdekű felhasználásáról 6. § (2)–(8) bekezdés];

– sztrájk jogszerűségének, illetve jogellenességének megállapításával kapcsolatos eljárás (Sztrájktv. 5. §);

– munkavállaló szokásos munkavégzési helyének megállapítására irányuló eljárás [1994. évi LXVI. törvény a Bérgarancia Alapról 2. § (3)–(4) bekezdés];

– a munkáltató, az üzemi tanács vagy a szakszervezet a tájékoztatásra vagy a konzultációra vonatkozó szabály megszegése miatt indított nemperes eljárás (Mt. 289. §);

– az európai üzemi tanács létesítésére, a munkavállalók tájékoztatását és a velük való konzultációt szolgáló eljárás kialakítására irányuló megállapodással, valamint az európai üzemi tanácsra, a különleges tárgyaló testület, európai üzemi tanács és tagjainak a 2003. évi XXI. törvényben szabályozott jogaira és kötelezettségeire vonatkozó rendelkezésekkel kapcsolatos, a 2003. évi XXI. törvény 1. § (3) bekezdésében felsoroltak és az európai üzemi tanács, annak az európai üzemi tanács tagjai, a munkavállalók, az üzemi tanács, valamint a szakszervezet közötti jogvitát érintő nemperes eljárás (2003. évi XXI. törvény az európai üzemi tanács létrehozásáról, illetve a munkavállalók tájékoztatását és a velük való konzultációt szolgáló eljárás kialakításáról 23. §);

– a Védelmi Program keretében közölt megállapodásból származó viták rendezése érdekében indított nemperes eljárás [2001. évi LXXXV. törvény a büntetőeljárásban részt vevők, az igazságszolgáltatást segítők Védelmi Programjáról 7. § (4) bekezdés – a Pp.-ben szabályozott egyezségi kísérletre történő utalással];

– felszámolási eljárás (Cstv. 22–64. §);

– csődeljárás (Cstv. 7–21/C. §);

– civil és egyéb cégnek nem minősülő szervezetekkel kapcsolatos nyilvántartásba vételi eljárás nyilvántartása (Cnytv.);

– civil és egyéb cégnek nem minősülő szervezetekkel kapcsolatos változásbejegyzési eljárás (Cnytv.);

– civil és egyéb cégnek nem minősülő szervezetekkel kapcsolatos egyéb nemperes eljárások (Cnytv.);

– vagyonrendezési eljárás (Ctv. 119–124/C. §);

– cégbejegyzési, változásbejegyzési eljárás (Ctv. 32–63. §);

– végelszámolás (Ctv. 94–115/A. §);

– törvényességi felügyeleti eljárás (Ctv. 72–93. §);

– kényszertörlési eljárás (Ctv. 116–118. §);

– bírósági letéttel kapcsolatos nemperes eljárások [27/2003. (VII. 2.) IM rendelet a bíróságon kezelt letétekről];

– alkotmányjogi panasz esetén követendő eljárás (Pp. 425–428. §);

– bírósági adósságrendezési eljárás természetes személyes esetén (2015. évi CV. törvény a természetes személyek adósságrendezéséről);

– helyi önkormányzatok adósságrendezési eljárása (1996. évi XXV. törvény a helyi önkormányzatok adósságrendezési eljárásáról);

– pszichiátriai betegek intézeti gyógykezelésével kapcsolatos nemperes eljárások (Eütv. 196–201. §);

– a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala döntésének megváltoztatására irányuló eljárás (Szjt. 41/D. §, Védjegytv. 79–93. §, Szabadalmi tv. 88–103. §);

– szabadalombitorlás esetén a keresetlevél benyújtását megelőzően előterjesztett ideiglenes intézkedés iránti kérelem tárgyában indult nemperes eljárás (Szabadalmi tv. 104. §);

– védjegybitorlás esetén a keresetlevél benyújtását megelőzően előterjesztett ideiglenes intézkedés iránti kérelem tárgyában indult nemperes eljárás (Védjegytv. 95. §);

– szerzői jog megsértése esetén a keresetlevél benyújtását megelőzően előterjesztett ideiglenes intézkedés iránti kérelem tárgyában indult nemperes eljárás (Szjv. 94/A. §);

– vallási tevékenységet végző szervezetek nyilvántartásba vétele iránti eljárás [2011. évi CCVI. törvény a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról 13. § (3) bekezdése alapján alkalmazandó 2011. évi CLXXXI. törvény a civil szervezetek bírósági nyilvántartásáról és az ezzel összefüggő eljárási szabályokról];

– polgári peres eljárás elhúzódásával kapcsolatos vagyoni elégtétel érvényesítésével kapcsolatos nemperes eljárás (Petv.);

– a 650/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 31. cikke szerinti megfeleltetési nemperes eljárás (2015. évi LXXI. törvény a 650/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 31. cikke szerinti megfeleltetési nemperes eljárásról, valamint egyes igazságügyi tárgyú törvénymódosításokról 3–9. §);

– választottbírák kijelölése [Vbt. 12. § (3)–(4) bekezdés];

– választottbíró kizárása [Vbt. 14. § (4) bekezdés];

– választottbírói megbízás megszűnésével kapcsolatos vita [Vbt. 15. § (1) bekezdés];

– választottbíróság hatáskörének megállapítása [Vbt. 17. § (3) bekezdés].

Hangsúlyozandó, hogy normatív alapon és dogmatikai szempontból sem minősülnek bírósági nemperes eljárásnak azon – egyes szerzők szerint – quasi nemperes eljárások, amelyek más, elsősorban peres eljárásokhoz kapcsolódnak, így például a bírák kizárásra vonatkozó eljárás (Pp. 12–19. §) és az eljáró bíróság kijelölése (Pp. 31–32. §). Szintén nem minősül bírósági nemperes eljárásnak a bírósági adatkezelési műveletek ellenőrzésére irányuló adatvédelmi kifogás (Info tv. 71/A–71/C. §).

A Bpnp. I. Fejezet első alcíme „A bírósági polgári nemperes eljárásokra vonatkozó általános rendelkezések” megjelölés alatt azokat az eljárási szabályokat foglalja össze, amelyek nemcsak a törvényben szabályozott egyes polgári nemperes eljárásokban érvényesülnek, hanem – ha törvény eltérően nem rendelkezik – más, bírósági hatáskörbe tartozó polgári nemperes eljárásban is (Bpnp. 1. §-ához fűzött részletes indokolás).

A Bpnp. 1. §-ának elemzése során – az indokolt terjedelemben – szükségszerűen utalunk az egyes bírósági nemperes eljárásokat szabályozó külön jogszabályokra, valamint az azokhoz kapcsolódó ítélkezési gyakorlatra. Hangsúlyozandó ugyanakkor, hogy a Bpnp. 1. § (1) bekezdésében kodifikált funkcionális hatály megértéséhez és megfelelő alkalmazásához a jogdogmatika és a jogtudomány következtetéseire is tekintettel kell lenni, így a Bpnp. 1. §-ának kommentálása során ezen két szempont alapján jártunk el.

Értelmezéssel kapcsolatos jogi problémák

a) A Bpnp. 1. § (1) bekezdése a Pp. funkcionális hatályát rögzíti, amelynek értelmében a Pp.-ben írt szabályokat a nemperes eljárás sajátosságaira tekintettel kell alkalmazni.

A Bpnp. 1. § (1) bekezdése az eltérő törvényi szabályozás lehetőségére is utal, kifejezetten azért, mert a polgári nemperes eljárások közös jellemzője, hogy azok törvényileg meghatározott eljárási cselekmények és ezen eljárási cselekmények által létrehozott eljárási jogviszonyok összessége. Mindez azt is jelenti, hogy a jogrendszerünkben szinte valamennyi bírósági hatáskörbe tartozó polgári nemperes eljárást törvény szabályoz, 2022. augusztus 1. napjától kezdődően az egyetlen jelentősnek tekinthető kivétel a bírósági letéti eljárás, amelynek szabályait a Ler. tartalmazza. Megjegyzendő, hogy 2022. július 31. napjáig a gyermek jogellenes külföldre vitelével kapcsolatos nemperes eljárást is egy igazságügyi miniszteri rendelet szabályozta [lásd: 7/1988. (VIII. 1.) IM rendelet a Gyermekek Jogellenes Külföldre Vitelének Polgári Jogi Vonatkozásairól szóló, Hágában, az 1980. évi október 25. napján kelt, az 1986. évi 14. törvényerejű rendelettel kihirdetett szerződés végrehajtásáról], azonban 2022. augusztus 1. napjától a szülői felelősséget érintő nemzetközi igazságügyi együttműködésről szóló 2021. évi LXII. törvény 10–22. §-ai rendezik a szóban forgó nemperes eljárást.

A fentiekben említett funkcionális hatály mindig viszonylagos, részleges, másodlagos és kisegítő. A jogrendszer korábban is ismerte a funkcionális hatály elvét: a Ppék. 13. § (3) bekezdése rögzítette, hogy egyebekben – amennyiben az egyes nemperes eljárásokra vonatkozó jogszabályok másként nem rendelkeznek vagy az eljárás nemperes jellegéből más nem következik – a nemperes eljárásokban is az 1952-es Pp. szabályait kell megfelelően alkalmazni.

A funkcionális hatály viszonylagossága azt jelenti, hogy a Pp. szabályai csak az adott nemperes eljárásra vonatkozó szabályokra, az adott eljárás szerkezetére és céljára tekintettel, azokkal összhangban kerülhetnek alkalmazásra.

A részlegesség alatt értendő, hogy a Pp.-nek csak bizonyos szabályai érvényesülnek, ugyanakkor a Bpnp. hatályának a másodlagossága azt jelenti, hogy az elsődleges szerepet az adott eljárásra vonatkozó speciális norma játssza. A szubszidiaritás, azaz kisegítő jelleg abban foglalható össze, hogy a Pp. nem kizárólagosan, csak hiánypótló jelleggel, az adott nemperes eljárásra vonatkozó speciális törvényi szabály mellett érvényesülhet, azaz a Pp. mögöttes jogforrási jellege állapítható meg valamennyi polgári nemperes eljárás tekintetében.

Mindezek azt is jelentik, hogy a szabályozás a bíróságok hatáskörébe tartozó polgári nemperes eljárások esetén többszintű:

– elsősorban az adott nemperes eljárást rendező speciális jogszabályt (törvényt) kell alkalmazni;

– ezt követően a Bpnp. 1. §-át, utalva a Bpnp. 1. § (11) bekezdésének a rendelkezésére; majd

– a Bpnp. 1. § (1) bekezdése alapján a Pp., mint mögöttes jogforrás érvényesül.

Így valamennyi bírósági nemperes eljárásban legalább háromszintű a szabályozás: lex specialisként elsősorban a nemperest eljárást szabályozó külön jogszabályt, ezt követően a Bpnp. 1. §-át, majd, mint lex generalist a Pp. szabályait kell figyelembe venni.

Ez egyben azt is eredményezi, hogy a jogalkotó a bíróságok hatáskörébe tartozó polgári nemperes eljárások vonatkozásában szinte valamennyi esetben az adott nemperes eljárást szabályozó speciális törvényben is utal a többszintű szabályozásra, így például a Vht. 9. §-a akként rendelkezik, hogy: „Azokra az eljárási kérdésekre, amelyeket e törvény eltérően nem szabályoz, a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény […] szabályait a nemperes eljárás sajátosságaiból eredő eltérésekkel és a bírósági polgári nemperes eljárásokban alkalmazandó szabályokról, valamint egyes bírósági nemperes eljárásokról szóló törvénynek a bírósági polgári nemperes eljárásokra vonatkozó általános rendelkezéseit kell alkalmazni.”

A teljes jogrendszerben a korábban bemutatott, többszintű szabályozás alapját a Pp.-salátatörvény adja, amely számos polgári nemperes esetén átvezette a Bpnp. miatt szükséges módosításokat. A Pp.-salátatörvény indokolása szerint ugyanis: „A törvény tekintetbe veszi, hogy az új Pp.-vel összefüggő törvénymódosítások keretei között megalkotásra kerül a Bpnp., melyben meghatározásra kerülnek a bírósági polgári nemperes eljárások közös szabályai. E szabályok rendezik a bírósági nemperes eljárásokban az új polgári peres eljárásjogi Kódexszel összefüggő általános eltéréseket, amelyek abból adódnak, hogy ezekben az eljárásokban nem elsősorban a kontradiktórius eljárási szabályok alapján történik az igények érvényesítése és az eljárás lefolytatása” (Pp.-salátatörvény 11–15. §-ához fűzött részletes indokolás).

A Pp.-salátatörvény ellenére azonban ismertek olyan, a bíróságok hatáskörébe tartozó nemperes eljárások is, ahol a Bpnp. szerinti módosítás elmaradt. Kérdésként merülhet fel, vajon ez azt is jelenti, hogy ez esetben a Bpnp. 1. §-ában írt alapvető szabályok nem érvényesülhetnek. Álláspontunk szerint a Bpnp. 1. §-ában írt általános rendelkezések minden bíróság hatáskörébe tartozó polgári nemperes eljárás esetén érvényesülnek, ez ugyanis a Bpnp. 1. § (11) bekezdéséből ered, azaz csak akkor nem alkalmazandó a Bpnp. 1. §-a, ha a nemperes eljárást szabályozó törvényi rendelkezés ezt a lehetőséget kifejezetten kizárja. Így például az Mt. 289. § (2) bekezdése alapján a bíróság tizenöt napon belül, polgári nemperes eljárásban határoz, ha a munkáltató, az üzemi tanács vagy a szakszervezet a tájékoztatásra vagy a konzultációra vonatkozó szabály megszegése miatt fordul bírósághoz. Azáltal tehát, hogy a jogalkotó ezt a nemperes eljárást bírósági hatáskörbe utalta és polgári nemperes eljárásként értékeli, egyértelműen a Pp. funkcionális hatályát eredményezi.

Érdekesebb kérdést vethet fel a Sztrájktv. 5. § (2) bekezdése, amely szerint a munkaügyi perben eljáró bíróság öt munkanapon belül nemperes eljárásban határoz a sztrájk jogszerűségének, illetve a Sztrájktv. 3. §-a szerinti jogellenességének megállapítása tárgyában. Ezen nemperes eljárás esetében kérdéses lehet egyrészt, hogy polgári nemperes eljárás-e. Értelmezésünk szerint – bár a Sztrájktv. ezt kifejezetten nem rögzíti – a szóban forgó nemperes eljárást polgári nemperes eljárásnak kell tekintenünk, mert a Sztrájktv. 5. § (2) bekezdése alapján munkaügyi bíróság jár el az ügyben. A munkaügyi bíróságként eljáró törvényszékek pedig a Pp. rendszerében a munkaügyi pereket bírálják el [Pp. 20. § (2) bekezdés], azaz a perjogi berendezkedés alapján a munkaügyi perek különleges polgári pereknek minősülnek. Így abból következően, hogy a Sztrájktv. 5. § (2) bekezdésében szabályozott nemperes eljárásban munkaügyi bíróság jár el, okszerűen következik, hogy a hatáskörébe tartozó nemperes eljárás is polgári nemperes eljárás. Ezzel áll összhangban, hogy a Bpnp. Általános indokolása a polgári nemperes eljárásokat kizárólag a közigazgatási nemperes eljárásoktól határolta el, külön munkajogi vagy munkaügyi nemperes eljárásokat normatív módon nem nevesít a kommentált jogszabály. (Dogmatikai, jogirodalmi szinten jelentkezik egyedül a munkajogi kérdésekkel kapcsolatos nemperes eljárások fogalma. Éppen ezért jelen kommentárban részletesen nem elemezzük ezt a kérdést.)

Mindezek alapján – bár a Szrájktv. 5. § (2) bekezdése tételes rendelkezéssel nem szabályozza – a sztrájk jogszerűségének, illetve a jogellenességének megállapítása tárgyában indult nemperes eljárásban is érvényesül a Pp. funkcionális hatálya és a Bpnp. 1. §-ában írt rendelkezések is. A fenti megállapítások igazak a sztrájkot megelőző egyeztetés meghiúsulása esetén a még elégséges szolgáltatás mértékét és feltételeit meghatározó, a munkaügyi bíróság hatáskörébe tartozó nemperes eljárásra is [Szrájktv. 4. § (3)–(4) bekezdés].

A funkcionális hatályból fakadóan megfogalmazott, külön törvények szerinti eltérések oka általánosan a polgári nemperes eljárásoknak a peres eljáráshoz képest alapvetően eltérő céljával, azok egyszerűsített, gyorsított jellegével magyarázható, mely eljárások jellemzően nem kontradiktórius természetűek, nem jogvita eldöntésére irányulnak, vagyis jellemzően nincs az eljárásban ellenérdekű személy, és a bíróság által lefolytatott bizonyítás is alapvetően okirati bizonyítékon alapul, nem jellemző a felek meghallgatása, és kivételesnek tekinthető tárgyalás tartása (Bpnp. 1. §-ához fűzött részletes indokolás). Mindez azt is jelenti, arra a kérdésre, hogy a funkcionális hatály révén egy-egy nemperes eljárásban mely Pp.-ben szabályozott normák érvényesülhetnek, a joggyakorlat mellett a dogmatika adhatja meg a választ.

Így például a bírói gyakorlat által megfogalmazott szempontrendszer alapján a cégeljárásban a Pp. szabályainak megfelelő alkalmazására csak szubszidiárius jelleggel, eltérő Ctv.-norma hiányában kerülhet sor. A Pp.-szabályok cégeljárásban történő megfelelő alkalmazása azt jelenti, hogy azok nem változatlanul, minden tekintetben, hanem csak a cégeljárás sajátosságaihoz igazítva nyernek értelmezést (BDT2009. 2117. I.).

A cégeljárás sajátosságai körében pedig az alábbi szempontokra érdemes figyelemmel lenni:

– A cég- és változásbejegyzési eljárás (a cégeljárás) – noha nem vitásan polgári nemperes eljárás – mégis számos olyan specialitással bír, amely a polgári nemperes eljárások általános szabályaitól eltérő rendezést kívánt. Ilyen különlegessége a cégeljárásnak többek között, hogy egypólusú eljárás, melyben nincs ellenérdekű fél, továbbá az a körülmény, hogy elektronikus ügyintézést igényel első fokon mind a kérelmező, mind pedig a bíróság tekintetében.

– Ezt az elvet fenntartotta a későbbiekben az ítélkezési gyakorlat, azaz a bejegyzési, változásbejegyzési eljárásban a Pp. szabályait csak akkor lehet (megfelelően) alkalmazni, ha a Ctv. az adott esetre nem tartalmaz speciális rendelkezést (BDT2017. 3772. II.).

– Releváns továbbá a Fővárosi Ítélőtábla 10.Cgt.47.144/2017/2. számú határozata, amelyben kifejtésre került, hogy a Ctv. 32. § (1) bekezdése alapján a bejegyzési, változásbejegyzési eljárásban megfelelően irányadó, Pp.-ben szabályozott indokolási kötelezettségének a cégbíróság a bejegyzési, változásbejegyzési eljárás felfüggesztése tárgyában hozott határozatában is köteles eleget tenni, meg kell jelölnie azokat a tényeket, körülményeket és jogszabályi rendelkezéseket, amelyeket mérlegelve úgy ítélte meg, hogy fennállnak az eljárás felfüggesztésének eljárásjogi feltételei.

Érdekességként megemlítendő a témával kapcsolatban azon alkotmánybírósági döntés is, amely szerint a Ler. egy speciális nemperes eljárást szabályoz, amely tekintetében a Pp. rendelkezései csak a bíróság határozatának kézbesítésére és a fellebbezésre irányadók [317/E/2005. AB határozat mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség vizsgálatáról a bíróságon kezelt letétekről szóló 27/2003. (VII. 2.) IM rendelet 18. § (1) bekezdésével összefüggésben].

A 317/E/2005. AB határozat kapcsán azonban figyelemmel kell lenni az Alaptörvény Záró és vegyes rendelkezései 5. pontjára, amelynek értelmében: „Az Alaptörvény hatálybalépése előtt meghozott alkotmánybírósági határozatok hatályukat vesztik. E rendelkezés nem érinti az ezen határozatok által kifejtett joghatásokat.”

Az idézett rendelkezést beiktató törvénynek, azaz az Alaptörvény negyedik módosításának a 19. cikkhez fűzött indokolása szerint: „A törvény előírja, hogy az Alaptörvény hatálybalépése előtt meghozott alkotmánybírósági határozat az Alaptörvény értelmezése során nem vehető figyelembe, azaz az Alkotmánybíróság az Alaptörvény hatálybalépését megelőzően meghozott határozataira nem hivatkozhat. E rendelkezés célja, hogy az Alaptörvény rendelkezései az Alaptörvény összefüggéseivel együtt, a korábbi Alkotmány rendszerétől függetlenül kerüljenek értelmezésre. E rendelkezéssel az Országgyűlés, mint alkotmányozó hatalom egyértelművé teszi, hogy az Alkotmánybíróság nincs kötve a korábbi Alkotmány alapján meghozott határozataihoz. Ez természetesen nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy a testület az Alaptörvény egyes rendelkezéseinek értelmezésekor a korábbival megegyező következtetésre jusson, ahogyan azt a lehetőséget is biztosítja, hogy az Alaptörvény egészének kontextusában a korábbi döntésekkel ellentétes megállapításokat tegyen. E rendelkezés tehát nem korlátozza, hanem éppen ellenkezőleg, kiszélesíti az Alkotmánybíróság szabadságát az Alaptörvény értelmezése tekintetében. A törvény e körben figyelemmel volt arra is, hogy a korábbi alkotmánybírósági gyakorlat több elemét is alaptörvényi szintre emelte már az alkotmányozó.”

A fentiek tükrében – álláspontunk szerint – a 317/E/2005. AB határozat szerinti állásfoglalás már nem irányadó. Rámutatunk ugyanakkor, hogy – meglátásunk szerint – ezen AB határozat alapján sem lehetne megalapozottan levonni azt a következtetést, hogy a Ler.-nek csak a kézbesítés és a fellebbezés körében mögöttes joganyaga a Pp., hiszen a Ppék. 13. § (3) bekezdése általános jelleggel, az adott nemperes eljárás sajátosságaira figyelemmel biztosítja a Pp. funkcionális hatályát. Ezért, bár a Ler. kifejezetten nem hívja fel, de például a határidő-számításra vonatkozó Pp.-beli rendelkezések is alkalmazandók voltak és jelenleg is alkalmazandók az adott nemperes eljárásban.

b) Biztos támpontot nyújthat a funkcionális hatály megértéséhez és helyes alkalmazásához annak áttekintése, hogy a polgári perekben érvényesülő igazságszolgáltatási és specifikus polgári perjogi alapelvek miként érvényesülnek, illetve érvényesülnek-e egyáltalán a bírósági nemperes eljárásokban.

A funkcionális hatály ugyanis nem jelenti azt, hogy a polgári perekben és az igazságszolgáltatásban érvényesülő alapelvek minden további megszorítás nélkül érvényesülnek, de azt sem eredményezheti, hogy ezek az elvek ne jutnának szerephez. Az alábbiakban ennek mentén a következő, a nemperes eljárások szempontjából releváns igazságszolgáltatásban érvényesülő alapelveket vizsgáljuk:

– tisztességes bírósági eljáráshoz való jog,

– nyilvánosság elve,

– szóbeliség elve,

– törvényes bíróhoz való jog,

– a szabad bizonyítás és a bizonyítékok szabad mérlegelésének elve,

– jogorvoslathoz való jog.

c) A tisztességes bírósági eljáráshoz való jog és a nyilvánosság elve, mint két önálló igazságszolgáltatási alapelv, a nemperes eljárások szempontjából együttesen kezelendők, hiszen az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése alapján a nyilvánosság elve (nyilvános tárgyaláshoz való jog) a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog egyik eleme.

A nemperes eljárások kapcsán alapvető kérdés, miként érvényesül a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog, figyelemmel arra, hogy az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése – literális értelmezés alapján – kizárólag a peres eljárásokra vonatkozik, hiszen akként rendelkezik, hogy: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy […] valamely perben a jogait és kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű határidőn belül bírálja el.” Ez egyben azt is eredményezhetné, hogy a nyilvánosság elve – mint igazságszolgáltatási alapelv – nem érvényesül főszabályként a bírósági nemperes eljárásokban, hiszen a bíróságok nem tárgyalást, „csak” meghallgatást tartanak.

Ide kapcsolódik, hogy a 3375/2018. (XII. 5.) AB határozathoz Salamon László alkotmánybíró által fűzött különvélemény kiemeli: „[…] kétséges, hogy az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében megfogalmazott alapjogvédelem (ti. a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog) kiterjed-e a nemperes eljárásokra is, tekintettel ezen alaptörvényi rendelkezés pontos szövegére: »Mindenkinek joga van ahhoz, hogy […] valamely perben a jogait és kötelezettségeit [a] bíróság tisztességes […] tárgyaláson […] bírálja el.« A jelen határozat – az Alkotmánybíróság korábbi gyakorlatát követve – az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésére alapított megsemmisítéssel túllép ezen alaptörvényi rendelkezés textuális értelmezésén, azonban továbbra is adós marad ezen […] kiterjesztő alaptörvény-értelmezés magyarázatával, dogmatikai levezetésével” {3375/2018. (XII. 5.) AB határozat, Indokolás [148] bekezdés}.

Tartalmában ezzel megegyezően foglalt állást dr. Salamon László a cégbíróságokat illetően a 35/2015. (XII. 16.) AB határozathoz fűzött párhuzamos indokolásában a [79] bekezdésben, illetve a 3340/2017. (XII. 8.) AB végzés párhuzamos indokolásában a [18] bekezdésében, valamint a 3179/2018. (VI. 8.) AB határozat indokolása [120] bekezdésében.

Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint egy eljárás tisztességességét mindig esetről esetre lehet csak megítélni, a konkrét ügy körülményeinek figyelembevételével. Erre tekintettel az Alkotmánybíróság döntéseiben esetről esetre határozta meg a tisztességes bírósági eljárás által megkövetelt konkrét ismérveket [14/2002. (III. 20.) AB határozat, 15/2002. (III. 29.) AB határozat].

Nevesíteni lehet ugyanakkor olyan követelményeket (részjogosítványokat), amelyeknek egy bírósági eljárásnak jellemzően meg kell felelnie ahhoz, hogy tisztességesnek minősüljön, így például:

– a törvény által létrehozott bíróság {36/2013. (XII. 5.) AB határozat, Indokolás [32]–[34] bekezdés};

– független és pártatlan eljárása {21/2014. (VII. 15.) AB határozat, Indokolás [58] bekezdés};

– a tárgyalás nyilvánossága és a bírósági döntés nyilvános kihirdetése {22/2014. (VII. 15.) AB határozat, Indokolás [49] bekezdés};

– a perek észszerű időn belül való befejezése {2/2017. (II. 10.) AB határozat, Indokolás [51]–[52] bekezdés}; és

– az indokolt bírói döntéshez való jog {7/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [34] bekezdés}

mind-mind a tisztességes bírósági eljárás elengedhetetlen követelményei.

Fontos tehát, hogy a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog több garanciális szabály érvényesülését követeli meg. Az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében foglalt tisztességes bírósági eljáráshoz való jog részjogosítványai különösen: a bírósághoz fordulás joga, a tárgyalás igazságossága, a tárgyalás nyilvánosságának és a bírói döntés nyilvános kihirdetésének a követelménye, a törvény által létrehozott bíróság, a bírói függetlenség és a pártatlanság kívánalma, továbbá az észszerű határidőn belüli elbírálás követelménye. A szabály de facto nem állapítja meg, de az Alkotmánybíróság értelmezése szerint része a tisztességes bírósági eljárásnak az is, hogy az eljárásban biztosítva legyen a fegyverek egyenlősége {22/2014. (VII. 15.) AB határozat, Indokolás [49] bekezdés}. Tartalmában ugyanez az elv jelent meg a 3375/2018. (XII. 5.) AB határozat, Indokolás [31] bekezdésében is.

Az Alkotmánybíróság e követelményeket a peres eljárás mellett irányadónak tekinti – az adott eljárás sajátosságaihoz igazodóan – a bírósági nemperes eljárásokban is [lásd: 3064/2019. (III. 29.) AB határozat, 3375/2018. (XII. 5.) AB határozat, 3179/2018. (VI. 8.) AB határozat, 3241/2017. (X. 10.) AB határozat].

A 3375/2018. (XII. 5.) AB határozat azonban abból a szempontból is releváns, hogy a nemperes eljárások, különösen a gyermek részvételével lefolytatott nemperes eljárások kapcsán megfogalmaz egy alapvető tételt: „Az Alkotmánybíróság […] megállapítja, hogy a kérelmezett egyetlen bizonyítási lehetősége a szakértő kirendelése lett volna ebben a speciális eljárásban, azonban a bíróság a szakértő kirendelését megalapozott indokolás nélkül megtagadta. Önmagában ugyanis arra utalni, hogy az eljárás elhúzódását eredményezné a szakértő kirendelése, nincsen arányban azzal a hátránnyal, hogy egy ilyen eljárásban a kiskorú gyermekek érdekeit (melyek vizsgálatát az idézett egyezmények is kifejezetten kimondják és hangsúlyozzák) a bíróság semmilyen módon nem veszi figyelembe. Az olyan eljárás, mely a gyermek érdekeinek kiderülését lehetetlenné teszi, nem felel meg a tisztességes bírósági eljárás alaptörvényi követelményének” {3375/2018. (XII. 5.) AB határozat, Indokolása [53] bekezdés}.

Bár a 3375/2018. (XII. 5.) AB határozat alapja a gyermek jogellenes elvitelével kapcsolatos nemperes eljárás volt, véleményünk szerint azon nemperes eljárásokra, amelyekben a gyermek érintett, irányadó rendelkezéseket, értelmezési kereteket jelölt ki. Rögzíti ugyanis a határozat, hogy: „A tisztességes bírósági eljáráshoz való jog sérelmét az adott ügyben az okozta, hogy a bíróságok ebben a különlegesen szenzitív esetben a kérelmezett anyának a szakértő pszichológus kirendelésére irányuló indítványát elutasítva a szakértői bizonyítást mellőzték, anélkül, hogy a szakértő kirendelésének mellőzését megindokolták volna. Ezzel a döntéssel a bíróságok az anyát lényegében az egyetlen lehetséges bizonyítási eszköz igénybevételétől fosztották meg” {3375/2018. (XII. 5.) AB határozat, Indokolás [62] bekezdés}. „Önmagában az arra való hivatkozás, hogy az eljárást viszonylag rövid idő alatt be kell fejezni nem elegendő érv arra, hogy a gyermek(ek) érdekének vizsgálata ne valósuljon meg minden részletre kiterjedően. Egyetlen olyan kifejezett jogszabályi rendelkezés sem található a jogrendszerben, mely explicite kizárná egy ilyen tárgyú eljárásban a szakértői bizonyítás lehetőségét” {3375/2018. (XII. 5.) AB határozat, Indokolás [63] bekezdés}.

Lényegesnek tartjuk kiemelni Czine Ágnes alkotmánybírónak a 3068/2020. (III. 9.) AB határozathoz fűzött különvéleményét, amely szerint: „A nemperes eljárásokban ugyanis a jogalkotó a peres eljárásban jellemző garanciákat is előírhat (például az Alkotmánybíróság által több esetben is vizsgált iparjogvédelmi nemperes eljárások szabályozása). A bíróságoknak az ilyen eljárásokban tárgyalás tartásával kell meghozniuk a döntést, és a bizonyítás szintén a peres eljárás szabályai szerint kerül lefolytatásra, tehát az okirati bizonyításon kívül tanú- és szakértői bizonyításnak is helye van. Az Alkotmánybíróság az ilyen eljárások vonatkozásában a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog sérelmét mindig az adott eljárásfajta jellemzőihez mérten vizsgálta, vagyis nem azt a garanciarendszert kérte számon, mint a peres eljárásokban, de a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog alapvető követelményeit – amelyek az eljárásra irányadó törvényi szabályokon alapultak – az eljárás nem nélkülözhette {lásd különösen: 3115/2013. (VI. 4.) AB határozat, Indokolás [43]; 3251/2019. (X. 30.) AB határozat, Indokolás [87]}. „[F]ontos hangsúlyozni: az Alkotmánybíróság a tisztességes bírósági eljárásból fakadó követelményeket mind a peres, mind a nemperes bírósági eljárásban irányadónak tekinti, ugyanakkor az egyes részjogosítványokból fakadó garanciákat mindig az adott eljárásfajta keretein belül vizsgálja. Az Alkotmánybíróság jellemzően az adott eljárás egészének a figyelembevételével értékeli, hogy az eljárás tisztességes volt-e. Az Alkotmánybíróság ezért a tisztességes bírósági eljárásból fakadó követelményeket mindig az adott eljárásfajta és eljárási szak sajátosságaihoz igazodóan értékeli” {3068/2020. (III. 9.) AB határozat, Indokolás [76]–[77] bekezdések}.

Mindezek alapján – álláspontunk szerint – a nemperes eljárásokban is érvényesül a tisztességes bírósági eljárás elve, és ennek egyik fontos részjogosítványaként a nyilvánosság elve is. Ez esetben azonban nem a tárgyalás, hanem a meghallgatás nyilvános.