A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

William S. Burroughs: The Cat Inside. Published in Penguin Classics 2009

Copyright © William S. Burroughs, 1986, 1992

Copyright renewed © James Grauerholz,

the Estate of William S. Burroughs, 2020

All rights reserved

Hungarian translation © Illés Róbert

Hungarian edition © Jaffa Kiadó

Minden jog fenntartva!

Fordította: Illés Róbert

Borítóterv és illusztrációk: Hertelendi Amanda

Felelős szerkesztő: Hessky Eszter

Felelős kiadó: Rados Richárd

Jaffa Kiadó • www.jaffa.hu

ISBN 978 963 475 991 1

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

1985. május 4. Csomagolok, mert el kell ugranom New Yorkba, hogy megbeszéljem a macskás könyvet Brionnal. Az előszobában, ahol a kiscicák vannak, Foltos Jane szoptat egy fekete kölyköt. Felemelem a bőröndömet. Nehéznek tűnik. Belenézek, és ott a másik négy kismacska.

– Vigyázz a kicsinyeimre! Vidd magaddal őket, bárhová mész!

Macskaeledelt válogatok a Dillon szupermarket kisállatboltjában, és találkozom egy idős hölggyel. Kiderül, hogy a macskái nem esznek meg semmit, amiben hal van. Hát, felelem, az enyémek éppen ellenkezőleg. Imádják a halas ételeket, főleg a lazacot és a tengeri halakat.

– Szép kis társaság – mondja.

Ugyan mit tehet ez a hölgy ezért a társaságért, ha nincs Dillon és nincs kisállatbolt? És mit tehetek én? Egyszerűen nem bírom elviselni, ha a kiscicáim éhesek.

Kamaszkoromból rémlik egy visszatérő érzés, ahogy valami élőlény a mellkasomhoz bújik. Kicsi, nagyjából macskaméretű. Nem csecsemő és nem is állat. Legalábbis nem teljesen. Félig ember, félig valami más. Emlékszem egy alkalomra a Price Road-i házban. Tizenkettő vagy tizenhárom lehettem. Vajon mi lehet az… egy mókus?… Nem egészen. Nem látom tisztán. Nem tudom, mit akar. Csak azt tudom, hogy teljesen megbízik bennem.

Jóval később értettem csak meg, hogy az Oltalmazó szerepét osztották rám, hogy létrehozzak egy teremtményt, ami részben macska, részben ember, részben pedig valami egyelőre még elképzelhetetlen, egy olyan egyesülés eredménye, amelyre évmilliók óta nem került sor, és gondoskodjak róla.

Az elmúlt években elkötelezett macskaimádó lettem, és a teremtményről mostanra egyértelműen kiderült, hogy egy házi macskaszellem. Természetesen főként macska, de más állatok is felfedezhetők benne: repülő rókák, fülesmakik, bőrszárnyú makik, amelyek fákon élnek, a földön esetlenek, és hatalmas sárga szemük van, gyűrűsfarkú makik, egérmakik, cobolyok, mosómedvék, nyércek, vidrák, bűzösborzok és sivatagi rókák.

A holtak földje… Forró szennyvíztől, széngáztól és égő műanyagtól bűzlik… olajfoltok… gazzal és indákkal benőtt hullámvasutak és óriáskerekek. Sehol sem találom Ruszkit. Hangosan hívom…

– Ruszki! Ruszki! Ruszki!

Mély szomorúság és balsejtelem gyötör.

– Nem lett volna szabad idehoznom!

Könnyek csorognak az arcomon, amikor felébredek.

Múlt éjjel álmomban találkoztam egy nagyon hosszú nyakú macskával, aminek a teste emberi magzatra emlékeztetett, szürke és áttetsző volt. Magamhoz ölelem. Nem ismerem a szükségleteit, és nem tudom, hogyan gondoskodjam róla. Egy másik álom évekkel ezelőtt egy embergyerekről, akinek a szemei szárak végén csüngtek. „Nem akarsz engem?” Nem tudom, hogyan kell ellátni egy gyereket. De bármi áron megvédem és gondoskodom róla! Ez a Védelmező feladata, megóvni a hibrideket és mutánsokat a sebezhető gyerekkorban.

A bizonyítékok arra utalnak, hogy a macskákat először Egyiptomban szelídítették meg. Az egyiptomiak gabonát tároltak, ami vonzotta a rágcsálókat, azok pedig a macskákat. (Nincs rá bizonyíték, hogy hasonló előfordult volna a majáknál, noha számos vadmacskafajta őshonos abban a térségben.) Nem hiszem, hogy ez pontosan így történt volna. Biztos, hogy nem ez a teljes sztori. A macskák nem egérfogóként kezdték. A menyétek, a kígyók vagy a kutyák sokkal hatékonyabb rágcsálópusztítók. Azt gyanítom, a macskák kezdetben lelki társak voltak, mint a háziszellemek, és soha nem is távolodtak el ettől a funkciójuktól.

A kutyák őrszemek. A mai napig ez a fő funkciójuk a tanyákon és a falvakban, hogy jelezzék, ha közeledik valaki, vadászok és őrök, ezért gyűlölik a macskákat.

– Nézd meg, mi milyen szolgáltatásokat nyújtunk, miközben a macskák csak henyélnek és dorombolnak. Patkányfogók, mi? Fél órába telik, mire egy egérrel végeznek. A macskák csak dorombolnak, és eltérítik a gazda ragaszkodását az én becsületes, szarevő pofámtól. A legrosszabb, hogy nem tudnak különbséget tenni a jó és a rossz között.

A macska nem kínál szolgáltatásokat. A macska önmagát kínálja. Természetesen gondoskodást és menedéket akar. Nem vehetsz szeretetet, ha nem adsz semmit cserébe. Mint minden tiszta teremtény, a macskák is gyakorlatiasak. Ha meg akarunk érteni egy ősrégi kérdést, a jelenbe kell helyeznünk. Találkozásom Ruszkival és átalakulásom macskás emberré felidézi az első házimacskák és emberi védelmezőik viszonyát.

Tartalom

A benti macska

A szerzőről

A Jaffa Kiadó könyveinek teljes választéka megvásárolható könyvesboltunkban:

1114 Budapest, Vásárhelyi Pál u. 10.

Felhasznált betűtípus

PT Serif – SIL Open Font License