Copyright © by Sam Coffman, 2025

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:
Sam Coffman: Survival Gardening: Grow your own emergency food supply, from seed to root cellar, Storey Publishing, North Adams, 2025

Hungarian translation © Németh Anikó, 2025

A kötetet tervezte: Brooke Johnson

Édesanyám emlékére, aki még egészen kicsi koromban bevezetett a növények világába, és megtanított a kert teremtésének művészetére.

TARTALOM

Bevezetés – Mit jelent egy „túlélőkert” fenntartása?

1. rész – azonnali élelmiszer-szükségleted kielégítése

1. Az első öt nap: csírák és mikrozöldségek

Csírák

A mikrozöldségek

2. Mit termesszünk az első öt hétben?

A 12 leggyorsabban fejlődő növény

Gombák

2. rész – Fenntartható kertépítés hosszú távra

3. A növénytermesztés és az öntözés megtervezése

Mit termesszünk?

Előretervezés egy vagy több évszakra

Víz és öntözés

4. Termesztési módszerek

Magaságyás vs. szabadföldi termesztés

Barkácsolt magaságyások

Víztakarékos ágyások

Vetésforgó

Polikultúra és erdőkertészet

5. A talajjavítás gazdaságos módszerei

Komposzt készítése

A fekete katonalégy tartása lárvájáért

Takarónövények telepítése

Állattartás élelemért és trágyáért

Humántrágya készítése

6. Legyőzni vagy megenni: természetes kártevők

Természetes rovarriasztók

A rovarok mint táplálékok

3. rész – A folyamatos élelmiszer-termesztés megtervezése

7. A nonstop élelmiszer-termesztés stratégiái

A szukcessziós ültetés

Termesztés tárolás céljára

A termésszezon meghosszabbítása

8. Házi vetőmagbank létrehozása

A növények kiválasztása a vetőmagbankhoz

A magok tárolása

4. rész – A túlélőkertészkedés stratégiái szűkös helyen és városi környezetben

9. Gyors kertépítés kis területen

Szalmabálás kertek

Zsákkertek

Függőleges kertek

10. Gerillakertészet és gyűjtögetés

A gerillakertész-mozgalom

Hol gyűjtögessünk?

Mit gyűjtögessünk?

Függelék: Hurrikánok, aszályok és nukleáris katasztrófák kezelése

Mutató

Képek jegyzéke

Mit jelent egy „túlélőkert” fenntartása?

A kertészkedés évszázadok óta szerves része az emberi létnek, mivel így biztosíthatjuk az életben maradásunkhoz szükséges kalóriamennyiséget a különböző éghajlatú térségekben. A gépesített mezőgazdaság és a tömeges élelmiszer-termelés megjelenése azonban – különösen az elmúlt évszázadban – tátongó szakadékot teremtett a hobbikertészkedés és a rideg valóság között, amikor, ha nem volt más választásunk, a túléléshez szükséges mennyiségű élelmiszert magunknak kellett megtermelnünk.

Jómagam évtizedek óta tanítok felkészítő tanfolyamokon, valamint alapítottam és vezetek egy olyan szabadtéri iskolát, amely a túlélésre, a háztáji gazdálkodásra és a gyógynövényalapú gyógymódokra szakosodott, ennek során számos olyan készséget és technikát elsajátítottam, amelyek segítenek áthidalni a hobbikertészkedés és a túlélőkert közötti távolságot. Az egyik legfontosabb dolog, amit megtanultam, hogy ha úgy nézed a dolgot, mintha egy adott készségkészletnek nem lenne alternatívája, akkor egyre ügyesebbé válsz e készségek területén. Vegyünk egy példát! Tedd fel magadnak a kérdést: „Mit tennék, ha a túlélés érdekében mindenképpen magamnak kellene előállítanom az élelmiszereimet?” Ez arra késztet, hogy kezdj másképpen gondolkodni, mint eddig, és fontold meg az olyan lehetőségeket, mint az ehető gombák termesztése, valamint az ehető gyomnövények vagy akár a kerti kártevők fogyasztása.

A túlélőkertészkedés megközelítési módja azon kalóriadús táplálékok mennyiségén és változatain alapul, amelyekre szükségünk van a túléléshez. Egy felnőttnek napi 1500 és 3000 közötti kalóriát kell bevinnie ahhoz, hogy egészséges maradjon. Ez mintegy 10–35 százaléknyi fehérjéből (más néven aminosavakból), 45–65 százaléknyi szénhidrátból és 20–35 százalék zsírból tevődik össze. Ezek a makrotápanyagok; a mikrotápanyagok (vitaminok és ásványi anyagok) azonban szintén szerves részei az étrendünknek. E szükségletek figyelembevételével ez a könyv útmutatóként szolgál a lehető legtöbb táplálék előteremtéséhez, mindezek megtervezéséhez és termesztéséhez, éspedig a lehető leggyorsabban.

A táplálékigényünkön túlmutatóan is hasznosítanunk kell mindazt a munkát, amit ma, ezen a héten és ebben a hónapban végzünk, hogy az elkövetkező években is termelhessünk élelmiszert saját céljainkra. A termékeny talaj megteremtése, a legjobb kerti ágyások és helyek kiválasztása, a betegségek és kártevők elleni védekezés, valamint a vetőmagok megtartása mind-mind fontos pillére a túlélőkertészkedésnek – ahogyan bármely konyhakert fenntartásának is. A túlélőkertészkedés és a hagyományos kertészkedés közötti alapvető különbség, hogy az előbbi esetben azért termesztünk élelmiszert, mert enélkül éhen halnánk, ezért úgy kell hozzáállnunk ehhez a tevékenységhez, mintha az életünk múlna rajta. Függetlenül attól, hogy senki sem szeretne ilyen helyzetbe kerülni, ez a gondolkodásmód végső soron mindenképpen jobb kertésszé tesz bennünket, mert ennek révén jobban megismerjük a helyi ökoszisztémát és azt, hogy mi magunk hol és hogyan illeszkedünk ebbe a keretbe.

Ha még sohasem kertészkedtél eddig, fontos, hogy máris kezdd el, még mielőtt egy olyan időszakban lennél kénytelen beletanulni, amikor a hibákért már sokkal nagyobb árat kell fizetned (lásd: Hogyan készülj fel most egy majdani vészhelyzetre?, itt). Több száz, a legkülönbözőbb háttérrel és érdeklődési körrel rendelkező diákot tanítottam már, és már az első néhány évben felfigyeltem a tanulók egy népes csoportjára: ők kimondottan arra összpontosítottak, hogy minden elképzelhető katasztrófára felkészüljenek – legyen az akár regionális, akár nemzeti vagy globális léptékű.

Ami feltűnt velük kapcsolatban, az az volt, hogy zömük csak minimális tudással rendelkezett a kertészkedésről. Minden egyes foglalkozás során odajött hozzám valamelyik diákom a szünetben, hogy meséljen az otthon gyarapított vetőmagbankjáról. Mindig is lenyűgöztek a gyűjteményeikkel, amelyek több tízezer örökzöld és nem génmódosított magból álltak, felölelve valamennyi létező zöldség- és gyümölcsfajtát. Eleinte pusztán kíváncsiságból, később pedig azért, mert statisztikát kezdtem vezetni ezekről, mindig megkérdeztem tőlük: „Mennyi tapasztalatod van a kertészkedés vagy a gazdálkodás terén?”

A válasz szinte mindig ez volt: „Nem sok” vagy „Semennyi”, vagy a legjobb esetben: „Gyerekkoromban segítettem a kertben”. Amikor ilyen válaszokat hallottam, általában az volt az első gondolatom, hogy „fájdalmas ébredés vár rájuk”. Úgy kell hozzáállnunk a kertészkedéshez, mintha az életünk múlna rajta.

Elegendő élelmiszert előállítani ahhoz, hogy jelentős vagy akár teljes mértékben biztosítsuk magunknak a túléléshez szükséges napi kalóriamennyiségünket, nem olyasvalami, amit menet közben, éles helyzetben szeretnénk megtanulni. Ehhez ugyanis ismernünk kell a talajt, a fényviszonyokat, a vizet, a hőmérsékletet, az időzítést, a növényeket és a kártevőket. Tudnunk kell, mely növényfajták fedezik a legjobban a szükségleteinket, és adott erőforrásaink mellett hogyan termeszthetjük ezeket a leghatékonyabban a rendelkezésünkre álló időkereten belül. Akár teljesen kezdő, akár tapasztalt kertész vagy, ez a könyv segítséget nyújt ahhoz, hogy gyorsan és hatékonyan állíthass elő minőségi és tápanyagokban gazdag élelmiszereket egy olyan kertben, amelynek fenntartása kevesebb energiát igényel.

Fontos megjegyezni, hogy a kertészeti technikák az éghajlati különbségek miatt régiónként jelentős eltéréseket mutatnak. Bizonyos technikák egyes térségekben hatékonyabban működhetnek, míg máshol teljesen hasznavehetetlennek bizonyulhatnak. Éppen ezért fontos megismerned a helyi gazdálkodási gyakorlatokat, hogy a terület egyedi környezeti igényeihez szabott, megalapozott tervet dolgozhass ki. Könyvünk egyik fő célja a különböző technikák bemutatása, hogy ezek ismeretében kiválaszthasd azokat, amelyek lakóhelyed éghajlatának és egyéni igényeidnek megfelelően a legjobban működhetnek.

Mivel itt és most a katasztrófa utáni környezetben történő funkcionális kertészkedésről beszélünk, figyelembe kell vennünk a megtérülési időt. Hogyan lehet gyorsan termeszteni tápanyagban gazdag élelmiszert, ha a lakóhelyedet nemrég valamilyen katasztrófa sújtotta, és ezért nem lehet hozzájutni minden szükséges táplálékhoz? Erről szól az 1. rész. Hogyan építhetsz a jövőben is arra, amit eddig tettél, hogy minimális erőforrás felhasználásával teremtsd meg a hosszú távú fenntarthatóságot? Ez a 2. és a 8. rész témája. És végül, mit tégy, ha csak korlátozott terület áll rendelkezésedre élelmiszer-termesztéshez, vagy nincs is ilyen lehetőséged? Erről szól a 4. rész.

A háztáji állattartásra is kitérünk majd – nemcsak a hús- és tojásfehérjéhez való hozzáférés, hanem a talaj egészségének javítása szempontjából is. Foglalkozunk majd a kertjeinken és állattartó udvarainkon kívüli „kalóriaforrásokkal”, beleértve az ehető gyomnövényeket, valamint a rovarokat és a kártevőket. És természetesen elengedhetetlenül fontos, hogy mindig megfelelően tároljuk, amit betakarítunk, hogy hónapokig vagy akár évekig megőrizhessük élelmiszereink tápértékét, ezért az erre legalkalmasabb tárolási technikákat is ismertetni fogjuk.

Noha reméljük, hogy sohasem fog sor kerülni arra, hogy egy katasztrófa miatt kényszerülj kertészkedni a túlélés érdekében, akkor is felhasználhatod az itt olvasottakat, ha szeretnéd minél jobban csökkenteni a másoktól való függőségedet a fenntartható élelmiszer-ellátás révén. Remélem, hogy ugyanolyan hasznosnak fogod találni ezt a vállalkozást, mint én.

HOGYAN KÉSZÜLJ FEL MOST EGY MAJDANI VÉSZHELYZETRE?

Ma már egy egész iparág épül a lehetséges vészhelyzetekre történő felkészülésre. Míg sokan arra koncentrálunk, hogy katasztrófa esetén is biztonságos helyen legyünk, hozzáférjünk az elektromos áramhoz, a gyógyszerekhez, és tudjunk kommunikálni másokkal, csak kevesen gondolkodnak komolyabban az élelmiszer-termesztés fenntarthatóságáról. Még azoknak sincs mindig reális képük arról, hogy milyen eszközökre, anyagokra, munkavégzésre és tudásra van szükség ahhoz, hogy elegendő élelmiszert termesszünk a túléléshez, akik egyébként foglalkoznak az élelmezés kérdéseivel. A jó hír azonban az, hogy minimális, de következetes előkészítéssel is előléphetsz funkcionális kertésszé, aki rendelkezik azokkal a képességekkel és eszközökkel, amelyek birtokában előállíthatod a számodra szükséges mennyiségű tápláló élelmiszert.

Még ha most nem is állsz készen növények ültetésére, a következő lépések megtételével máris elkezdheted a felkészülést arra a napra. Ha addig vársz, amíg megtörténik a katasztrófa, nem biztos, hogy megtalálod majd a szükséges forrásokat, és akkor teljesen nulláról kezdve sokkal nehezebb lesz a dolgod.

1. lépés: Helyszemle.

Az a lehető legjobb lépés a felkészülés elkezdéséhez, ha kialakítod az élelmiszer-termesztéshez alkalmas területet. Sokkal könnyebb előkészíteni a terepet, amíg van működő infrastruktúrád, interneted, telefonod, utak és üzletek. Még ha nem is vagy biztos benne, hogy készen állsz a kert telepítésének elkezdésére, de szeretnél felkészülni erre, akkor gondold át, és a lehető leghamarabb alakítsd ki a leendő kerted helyét!

Az igazán jó kertnek megfelelő vízelvezetésre, benapozottságra és vízhez való hozzáférésre van szüksége, hogy a növények szépen fejlődhessenek. A talajt bárhol kialakíthatod (erre a későbbiekben részletesen is kitérünk majd), de a szükséges mennyiségű napfény (vagy mesterséges fény, ha ez is szerepel a tervedben) biztosítása nem mindig egyszerű: lehet, hogy az egész területet rendezned kell. Ma már számos GPS-alapú alkalmazás segíthet meghatározni, hogy egy adott hely mennyi napfényt kap: ilyen például a Sun and Shade Analyzer (SASHA) és a Sun Seeker. Mindenképpen olyan helyre van szükség, amelynek közvetlen benapozottsága naponta legalább 6-8 óra. Az olyan növényfajták, mint a paprika, a bab, a paradicsom, a cukkini és az uborka, az említett tartomány felső harmadában (tehát legalább napi 8 óra napsütés mellett) fejlődnek a legjobban. A gyökérnövények és a zöld leveles zöldségek, mint a hagyma, a saláta, a spenót, a sárgarépa és a burgonya, napi 6 óra napsütés mellett is szépen fejlődnek.

Attól függően, hogy hol élsz és mit termesztesz, szükség lehet valamennyi árnyékra is. Ez szempont lehet már a kert helyének kijelölésekor is, de később mesterségesen is kialakítható. Amikor például Texas közepén laktam, árnyékolnom kellett a délutáni órákban, mert a napsütés túl intenzív volt a zöld leveles zöldségeink és a gyógynövényeink számára. Eleinte a kert nyugati oldalán lévő fák és bokrok egy részét használtam fel ehhez, de a talaj nem volt ideális. Naposabb helyet kellett választanom, árnyékoló vászonnal, amíg feljavítottam a talajt az ilyen árnyékosabb területeken.

2. lépés: Kerítésállítás.

Szükséged lesz kerítésre, akár a föld felett, akár a föld alatt, hogy megvédd a növényeidet az állatoktól. A kerítést sokkal egyszerűbb felállítani a kert helyének rendezése közben, mint azután, hogy elültetted a növényeket. A kerítés legyen elég erős (pl. vaddisznók ellen), magas (szarvasok) és mély (hörcsögök). Ehhez tanulmányoznod kell a kert természetes környezetét, még mielőtt bármilyen élelmiszert termesztenél. Ha bogyós gyümölcsöket és más föld felett termő növényeket termesztesz, amelyeket a madarak is kedvelnek, akkor szükséged lesz madárhálóra. Hálót a kert felett is feszíthetsz kábelekre, amit oldalra húzhatsz, ha védened kell az időjárástól.

3. lépés: Öntözőrendszer kiépítése.

Víz nélkül nem lehet élelmiszert előállítani. Sokkal egyszerűbb, ha előre kialakítod a vízellátó és -szállító rendszert, még ha nem is állsz készen az ültetésre. Lehet, hogy olyan helyen élsz, ahol sok a csapadék, és gondolnod kell a csatornázásra, a talajerózióra, vagy ahol a vegetációs időszak legalább egy részét szárazság jellemzi. A hatékony vízelvezetés és/vagy az öntözhető, sík terület létfontosságú. A csepegtető öntözés az egyik leghatékonyabb módszer, és automatizálható is. Az esővízgyűjtés igen egyszerű koncepció, amelyet be kell építened a terveidbe, ha a célod a fenntartható élelmiszer-termesztés.

4. lépés: Gyűjtsd össze a szerszámokat és a kellékeket!

Az élelmiszer-termesztéshez szükséges kerti szerszámok és egyéb eszközök beszerzése nem különösebben bonyolult feladat. Melyek a leghasznosabbak, amiket viszonylag olcsón és könnyen beszerezhetsz?

Lapát, lehetőleg acéllemezből (rövid nyelű a magaságyásokhoz vagy hosszú nyelű a föld megműveléséhez)

Gereblye, acélfogú

Vasvilla (hasznos a komposzt forgatásához)

Metszőollók és ágvágók

Kapa

Talicska

Kerti kocsi

Ültetőkanál, kézi kapa és villa

Locsolócső

Szórófejek, fúvókák

Tömlőcsatlakozók, elosztók

Tömítőgyűrűk

Automata locsolási időzítő

Alapvető szerszámkészlet (fogók, csavarhúzók, villáskulcsok stb. )

Csíráztató tálcák, magok és eszközök

Fedőszalag és filctollak

Kisebb jelölőkarók (pl. jégkrémpálcák)

Bambuszkarók

Nejlonzsinór

1×2-es fűrészáru a lugasok építéséhez, vagy előre elkészített lugasok a szőlőhöz, futónövényekhez

Védőkesztyű

Kerti mulcs és/vagy szalma

Vadkamera

5. lépés: Sajátítsd el és gyakorold a kertészkedés készségeit!

Minden évszakban ültess újfajta magokat és próbálj ki új technikákat! Minél változatosabban kertészkedsz és gyakorlod a jártasságaidat, annál könnyebben megbirkózol majd az elkerülhetetlen problémákkal, az aszálytól a kártevőkön át a talaj állapotáig. Ez arra is rákényszerít, hogy foglalkozz a vetőmagkészleteddel, és folyamatosan frissítsd a meglévő állományodat újabb növényfajok magjaival.

6. lépés: Variáld a növényeket minden egyes évszakban!

Így kitapasztalhatod, hogy mi fejlődik és terem a legjobban az eltérő körülmények között, és miféle problémákra kell összpontosítanod. És ami talán a legfontosabb: elkerülheted, hogy kimerüljön a talaj, elfogyjanak belőle a szükséges tápanyagok, és minimalizálhatod a kártevők és kórokozók okozta hatásokat.

A TÚLÉLŐKERT

Íme, egy ötlet egy túlélőkert alaprajzához és elrendezéséhez, amely egyfelől kényelmes közelségben biztosítja az élelmiszert és az erőforrásokat, másfelől lehetővé teszi az erőforrások mozgatását a kertben és a termőterület bővítését is.

➊Ház. Fontos, hogy a kerted és a melléképületek elég közel legyenek a lakóházhoz, hogy minden gyorsan és kényelmesen elérhető legyen.

➋Esővízgyűjtő hordó. Felfoghatod benne az esővizet a háztetőről, majd szűrés után felhasználhatod a kert öntözésére. Elhelyezhetsz további esőhordókat bármilyen tető mentén, például a nyúl- vagy tyúkólnál is.

➌Öntözött kert. A napenergiával működő csepegtető öntözőrendszer megbízható és állandó vízforrást biztosít minimális munka mellett.

➍Nyúlketrec. A nyulak húst biztosítanak nekünk, de trágyát is a kertnek. A ketrecet a ház közelébe telepítsd, hogy könnyen megközelíthető legyen, de elég közel a kertekhez és az üvegházakhoz is, hogy a nyúlkomposztot közvetlenül eljuttathasd azokra a területekre, ahol szükség van rá.

➎Tyúkketrec. A tojás kiváló fehérjeforrás, a tyúkürülék pedig jó minőségű trágyát biztosít a kertnek. Fontos, hogy a tyúkólnak legyen saját kerítése.

➏Fekete katonalégy lárváinak tenyészete. Ezek a lárvák gyorsan lebontják a szerves anyagokat, például a húsmaradékokat is, és így kiváló minőségű féregöntvényeket (humuszt) adnak, amely nitrogént, foszfort és káliumot is tartalmaz. Telepítsd a lárvákat a tyúkól, az üvegház vagy a komposztáló hely(ek) mellé, így táplálékot biztosítasz a szárnyasoknak, és komposztot is nyersz.

➐Üvegház. A vegetációs időszak meghosszabbításának egyik megoldásaként az üvegház helyet biztosít a palánták elindításához, az évelő növények termesztéséhez, a dugványozáshoz, és sok más célra is megfelel. A kert közelében érdemes megépíteni, hogy könnyű legyen megközelíteni.

➑Árnyékszék. A komposzttá alakított emberi vizelet és ürülék, az úgynevezett humántrágya gazdag tápanyagforrás a kert számára. A komposztálása lehet önálló rendszer, de a többi komposztba is beépíthető.

➒Komposzt. A túlélőkertészkedés egyik legfontosabb koncepciója. A komposztálással a növényi hulladékot „fekete arannyá” változtatjuk, amely gazdag a kerti talaj számára fontos tápanyagokban.

1. RÉSZ
AZONNALI ÉLELMISZER-SZÜKSÉGLETED KIELÉGÍTÉSE

1. FEJEZET AZ ELSŐ ÖT NAP: CSÍRÁK ÉS MIKROZÖLDSÉGEK

Ha úgy alakul a helyzet, hogy élelemszűkébe kerülünk, létfontosságú, hogy rövid idő alatt termeszthess valamit, ami ehető. A csírák és mikrozöldségek (mikrozöldek) termesztése remek megoldás, ha gyorsan akarunk ízletes és tápláló élelmiszerhez jutni.

Amellett, hogy könnyen hozzáférhető és tápláló élelmiszerek, a csírákat és a mikrozöldeket nagyon egyszerű termeszteni, kevés helyet, időt, munkát és pénzt igényel. A csírák és mikrozöldségek termesztésének talán az a legnagyobb előnye, hogy az év bármely szakában elkezdhetjük a lakásban. A csírák már napokon belül, a mikrozöldségek pedig néhány hét elteltével fogyaszthatók, így a tapasztalatszerzésünket jutalom is koronázza.

CSÍRÁK

Mindenki fogyasztott már valamikor csírát, akár étteremben, salátabárban, az élelmiszerbolt zöldségrészlegéről beszerezve, akár saját termesztésűként. A csírák rendkívül táplálóak, fehérjét, C- és K-vitamint, béta-karotint és olyan ásványi anyagokat tartalmaznak, mint a kálium, a magnézium és a foszfor. A csírák egyik legizgalmasabb tulajdonsága, hogy a magból igen gyorsan készen fogyasztható táplálékká fejlődnek. A csírák termesztése kétségkívül a leggyorsabb módja a minőségi táplálék előállításának. Emellett nincs szükség hozzá talajra, sőt, még csak nagyon sok fényre sem: termesztésük során semmi mást nem használunk, csak vizet.

Bár számos tetszetős csíráztatókészlet kapható, ami nagyban megkönnyíti a csírák termesztését és begyűjtését, a legegyszerűbbeket magunk is elkészíthetjük, és nem kerülnek sok pénzünkbe. Előbb azonban vizsgáljuk meg a kritikus tényezőket, amelyeket figyelembe kell vennünk ahhoz, hogy minőségi csírákat termeszthessünk! Melyek a legjobb módszereink, és miféle buktatókat kell elkerülnünk?

MAGTÍPUSOK

Sokféle mag alkalmas csíráztatásra. Az interneten beszerezhetünk csíráztatható magvakat, akár külön növényfajták, akár keverékek formájában. A magokat magunk is gyűjthetjük a növényekről: ezzel a 8. fejezetben foglalkozunk részletesebben.

GYORSAN CSÍRÁZTATHATÓ MAGOK

MAG

ÁZTATÁSI
IDŐ

CSÍRÁZTATÁSI
IDŐ

MAGOK

ADZUKI BAB
PROTEIN: 25% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, niacin (B3-vitamin)

6–12 óra

3–5 nap

Enyhe

AMARÁNT
PROTEIN: 15% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, niacin, foszfor, kálium

1–2 óra

3–5 nap

Fűszeres

ÁRPA
PROTEIN: 15% VITAMINOK: B (B_5 is), C, E, VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, niacin, foszfor

6–12 óra

5–7 nap

Diós

BORSÓ
PROTEIN: 25% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, foszfor

6–12 óra

5–7 nap

Enyhe

BROKKOLI
PROTEIN: 35% VITAMINOK: A, B, C, E, K,
VALAMINT: karotin, klorofill, vas, magnézium, foszfor, kálium, cink

1–2 óra

3–5 nap

Fűszeres,
markáns

BÚZA
PROTEIN: 15% VITAMINOK: B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, foszfor

4–8 óra

2–3 nap

Fűszeres

CHIA
PROTEIN: 25% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, niacin, foszfor, kálium

2–4 óra

2–4 nap

Csípős

CSICSERIBORSÓ
PROTEIN: 20% VITAMINOK: A, C, VALAMINT: kalcium, vas, magnézium

6–12 óra

2–4 nap

Erős

FEHÉRRÉPA
PROTEIN: 25% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, foszfor

1–2 óra

2–5 nap

Fűszeres

GÖRÖGSZÉNA
PROTEIN: 30% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, klorofill, vas, magnézium, foszfor, kálium, cink

6–12 óra

6–8 nap

Kesernyés

HAJDINA
PROTEIN: 15% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, niacin, foszfor, kálium

1–2 óra

3–5 nap

Enyhe

KÁPOSZTA
PROTEIN: 25% VITAMINOK: A, B, C, E, K,
VALAMINT: kalcium, klorofill, vas, magnézium, foszfor, kálium, cink

1–2 óra

3–5 nap

Diós

KELKÁPOSZTA
PROTEIN: 35% VITAMINOK: A, B, C, E, K,
VALAMINT: kalcium, klorofill, vas, magnézium, foszfor, kálium, cink

1–2 óra

3–5 nap

Erős, keserű

KÖLES
PROTEIN: 15% VITAMINOK: B (B5 is), C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, foszfor

6–12 óra

3–5 nap

Enyhe

LENCSE
PROTEIN: 25% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT:kalcium, vas, niacin, foszfor

6–12 óra

3–5 nap

Erős, markáns

LÓHERE
PROTEIN: 35% VITAMINOK: A, B, C, E, K,
VALAMINT: kalcium, klorofill, vas, magnézium, foszfor, kálium, cink

8–12 óra

4–6 nap

Csípős

LUCERNA
PROTEIN: 35% VITAMINOK: A, B, C, E, K,
ALSO: kalcium, karotin, klorofill, vas, magnézium, foszfor, kálium, cink

4–12 óra

5–7 nap

Enyhe

METÉLŐHAGYMA (fokhagyma)
PROTEIN: 20% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, niacin

8–12 óra

10–14 nap

Hagymás

MUNGÓBAB
PROTEIN: 20% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, kálium

8–12 óra

3–5 nap

Enyhe

MUSTÁR
PROTEIN: 35% VITAMINOK: A, B, C, E, K,
VALAMINT: kalcium, klorofill, vas, magnézium, foszfor, kálium, cink

4–12 óra

3–5 nap

Fűszeres

NAPRAFORGÓMAG, FEKETE
PROTEIN: 25% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, niacin, foszfor, kálium

4–12 óra

5–9 nap

Kesernyés, diós

QUINOA
PROTEIN: 15% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, niacin, foszfor, kálium

4–8 óra

3–5 nap

Enyhe

RETEK
PROTEIN: 30% VITAMINOK: B, C, E, K,
VALAMINT: kalcium, klorofill, vas, magnézium, foszfor, kálium, cink

4–6 óra

3–5 nap

Fűszeres, erős

ROZS
PROTEIN: 15% VITAMINOK: B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, foszfor

6–12 óra

3–5 nap

Diós

SZÓJABAB
PROTEIN: 25% VITAMINOK: A, B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, foszfor

2–6 óra

3–5 nap

Erős

TÖNKÖLYBÚZA
PROTEIN: 25% VITAMINOK: B, C, E,
VALAMINT: kalcium, vas, magnézium, foszfor

4–8 óra

5–7 nap

Édeskés, diós

HIGIÉNIA

A higiénia a csíráztatás kulcskérdése. A magokat legalább 48 óráig nedvesen kell tartani, ami nagyon kedvez a baktériumok elszaporodásának.

A káros baktériumok (például az E. coli) okozta fertőzés elkerülésének az a legjobb módja, ha megbízható forrásból származó magokat használsz. Ha vásárolod ezeket, olyan beszerzési forrást keress, amelyik teszteli a magokat, így kizárható a szennyeződés.

Ha a csíráztatott magokat tárolnod kell, tartsd őket száraz, hűvös és sötét helyen. A hosszú távú tároláshoz szilikagélre és vákuumzáras üvegekre van szükség. Gondoskodj arról, hogy tiszta vizet használj: a legjobb a szűrt vagy desztillált víz. Lehet, hogy nincsenek baktériumok a klórt vagy más vegyi anyagokat tartalmazó csapvízben, de kémiai szennyeződések biztosan vannak, ami nem ideális a csíráztatáshoz. A kezdeti áztatási időszakon kívül, amelyre rövidesen kitérek, fontos, hogy a magok ne álljanak a vízben: le kell csorgatni róluk.

Fertőtlenítsd, vagy legalábbis alaposan tisztítsd meg a csíráztatáshoz használt eszközöket (pl. befőttesüvegek, szűrők és tálcák), hogy a csírák baktériummentesek maradjanak.

Végül moss alaposan kezet, és készítsd elő a tiszta munkaterületet, mielőtt munkához látnál!

A MŰVELETSOR

Maga a csíráztatás folyamata nagyon egyszerű. Három szakaszból áll: áztatás, csíráztatás és betakarítás.

Az első szakaszban a magokat beáztatjuk a térfogatuk két-háromszorosának megfelelő mennyiségű tiszta vízbe. Két evőkanálnyi mag csíráztatása előtt az áztatáshoz 4-6 evőkanálnyi tiszta vízre van szükséged. A magok többsége esetében az éjszakai, szobahőmérsékleten történő (6–8 órás) áztatás az ideális. Növényfajtól függően a különböző magok ideális áztatási ideje eltérő lehet (lásd az itt kezdődő táblázatot). Ne áztasd túl őket: a magok többsége esetében általában 8 óra vagy valamivel kevesebb idő is elegendő. Az áztatást követően öntsd le a felesleges vizet, és legalább egyszer öblítsd át a magokat!

A második lépés maga a csíráztatás. Miután beáztattad, majd leöblítetted a magokat, csöpögtesd le a vizet, de ne hagyd kiszáradni őket. Hagyd a magokat a csírázásig az e célra kiválasztott edényben (lásd később), közvetlen napfénytől védett helyen, szobahőmérsékleten. Öblítsd át és csöpögtesd le a magokat naponta legalább kétszer!

Az utolsó fázis a csírák begyűjtése.

CSÍRÁZTATÓ EDÉNYEK

A csíráztató edények többségét könnyű tisztítani, és a csírák betakarítása is egyszerű. Sokféle lehetőség közül választhatsz a papírtörlővel bélelt, finom textúrájú tálcáktól a drága és több rétegű, külön magtartályokkal és automata fűtött vízpermetezővel ellátott csíráztató tálcákig. Léteznek remek barkácsolt változatok is e skála két végpontja között, és szinte semmibe sem kerül, hogy te magad készíts ilyeneket.

A csíráztató edények egymásra helyezésével eltolhatod a csírázás kezdetének időpontját, így akár kétnaponként betakaríthatsz egy tálcányit.

HÁROM CSÍRATERMESZTŐ MÓDSZER
ÖT NAP ALATT

ÜVEGEDÉNYEK

Az egyik legnépszerűbb csíráztató edény egy kétliteres, légmentesen záródó befőttesüveg (pl. Mason-palack) néhány réteg gézlappal (egy kis lyukú szita/szűrő is tökéletes). Az ilyen üveg előnye, hogy könnyen tisztítható és fertőtleníthető forró vízzel, és ideális tárolóedény a csíráknak a hűtőben. Válassz széles szájú üveget, mert így könnyebb a csírák tisztítása, betakarítása és lecsöpögtetése.

1. Előkészítés. Fertőtleníts vagy alaposan tisztíts meg egy kétliteres befőttesüveget és a fedelét, valamint gézlapot (gézkendőt).

2. Áztatás. Tégy 2-3 evőkanálnyi magot az üvegbe. Öntsd fel ennek a mennyiségnek a két-háromszorosával szűrt vagy desztillált vízzel. Fedd le az üveget két-három réteg gézzel, és zárd le konzervgyűrűvel vagy gumiszalaggal. Hagyd állni 6-8 órán át szobahőmérsékleten (kb. 21 °C), közvetlen napfénytől védve.

3. Öblítés. Szűrd le a vizet az üvegből. Vedd le róla a gézt és tölts bele legalább annyi szűrt vagy desztillált vizet, amennyit a magok áztatásához használtál. Öblítsd át a magokat az üveg körbeforgatásával, majd öntsd le róluk a vizet.

4. Szűrés. Fedd le ismét az üveg száját a gézlappal, majd fordítsd fejjel lefelé az üveget. Állítsd egy nagyobb tálba úgy, hogy ferdén támaszkodjon az oldalának, hogy ne távozhasson belőle a víz. Helyezd a konyhapultra, de ne közvetlen napfényre.

5. Csíráztatás. Ismételd meg a 3. és 4. lépést naponta 2–4 alkalommal, a páratartalomtól függően (párás időben ritkábban van szükség a magok átöblítésére). Ne hagyd állni a magokat a vízben elmerülve, de kiszáradni se! Nedvesnek kell maradniuk, de némi szellőzésre is szükségük van. A magok ezt követően csírázni kezdenek.

6. Ismétlés. Folytasd a csírák öblítését és lecsöpögtetését, amíg ki nem zöldülnek. Ez növényfajtától függően 4–7 napot vehet igénybe.

7. Betakarítás. Bélelj ki egy tányért papírtörlővel. Öblítsd le még egyszer, utoljára a csírákat, majd tedd ki őket a tányérra száradni.

8. Tárolás. Tárolhatod a csírákat egy másik befőttesüvegben vagy egy tálban is, amelyet lazán lefedsz. Ügyelj rá, hogy szellőzzenek! Körülbelül egy hétig elállnak így a hűtőben.

ZACSKÓK ÉS KOSARAK

A másik lehetőség olyan vászonzacskók vagy bambuszkosarak felhasználása, amelyek szövése elég sűrű ahhoz, hogy megtartsa a magokat, de kellően porózus is, hogy átengedje a vizet. Az egyik gond ezzel az, hogy nem könnyű kiszedegetni belőlük a magokat, hacsak nem sokkal nagyobbak, mint a szövet rései, ezért kisebb magok esetén a zacskó vagy kosár gyakorlatilag egyszer használatos. Nagyobb magok csíráztatása esetén azonban már megéri ilyeneket használni.

1. Előkészítés. Vízben való forralással fertőtlenítsd a kosarat vagy zacskót.

2. Áztatás.Kövesd a 2. és 3. lépést, mint az üvegedények esetében is. Alternatív megoldásként helyezd a magokat a zacskóba vagy a kosárba, majd merítsd bele egy nagyobb, szűrt vagy desztillált vízzel teli edénybe, és egyszerűen emeld ki belőle, amikor befejezted az áztatást.

3. Öblítés. Ha üvegedényben áztattad a magokat, most helyezd át egy zacskóba vagy kosárba. Öblítsd le a magokat úgy, hogy a zacskót vagy kosarat egy nagyobb tartály szűrt vagy desztillált vízbe mártod, vagy fölülről óvatosan vizet csorgatsz rájuk.

4. Csíráztatás. A zacskók száját bekötheted egy zsinórral, és szállíthatod, ami hasznos lehet, ha pl. utazás közben csíráztatod a magokat. Csak arra kell ügyelned, hogy nedvesen tartsd őket (az esővíz is megfelel erre a célra, de a szűretlen folyó- vagy tóvíz nem).

A kosarakat egymásra rakhatod, ahogyan a tálcákat is. Hogy a kosárban tartott magok ne száradjanak ki, helyezz rájuk egy nagyobb edényt vagy vödröt.

HÁROM CSÍRATERMESZTŐ MÓDSZER ÖT NAP ALATT folytatás

HÁZILAG KÉSZÍTETT TÁLCÁK

Egymásra rakható tálcákban is termeszthetünk csírákat. Ennek a módszernek az az egyik előnye, hogy a csíráztatás kezdetét eltolhatjuk egy-két nappal, egymásra rakhatjuk őket, és minden második nap betakaríthatjuk a csírákat. Számos tálcás csíráztatókészlet kapható az interneten és a boltokban. Ezek általában nem különösebben drágák, de olcsóbb, ha magad készíted el valamelyik változatot. A következő instrukciók négy tálca együttes felhasználására vonatkoznak, de a készlet méretét tetszés szerint növelheted vagy csökkentheted.

1. Fertőtlenítsd az edényeket!

Moss át és öblíts ki négy kerek vagy négyzet alakú, legalább 7-8 cm magas műanyag edényt és hozzá tartozó fedelet. Ezt követően bőségesen permetezd be fertőtlenítő oldattal, például 3%-os hidrogén-peroxiddal. (Ha ezt választod, használat előtt 20 percig hagyd állni.)

2. Készítsd elő a fedeleket! Vágd ki három fedél közepét, körülbelül 2-3 cm helyet hagyva az oldala körül.

3. Fúrj rá lyukakat vízelvezetőnek!

Egy fúrógéppel és egy kis átmérőjű fúrófejjel készíts legalább egy tucatnyi lyukat, egyenletes távolságra egymástól, három edény aljába. A legalsó tartályban fogod összegyűjteni az összes vizet, ami lefolyik a fölötte lévő tartályokon keresztül, ezért erre ne fúrj lyukat. A csíráztatni kívánt magok méretétől függően lehet, hogy ki kell bélelned az edények alját gézzel, hogy ne potyogjanak ki a magok a lyukakon.

4. Áztatás. Kövesd az üvegedényeknél leírt 2. és 3. lépést, üvegenként 2-2 evőkanálnyi maggal számolva.

5. Helyezd át a magokat a tartóedénybe.

Terítsd szét a csíráztatni kívánt magokat a három kilyukasztott edény alján, majd rakd egymásra úgy, hogy alulra a lyukak nélküli kerüljön.

6. Öblítés. Vedd le a legfelső tartály fedelét, és önts bele annyi szobahőmérsékletű szűrt vagy desztillált vizet, hogy átöblítse és benedvesítse a tartályban és az alatta lévőkben elhelyezett magokat is. Ürítsd ki az alsó tartályt, majd tedd vissza a helyére, hogy felfogja a további vizet. Öblítsd át a magokat (majd végül a csírákat) naponta két-háromszor!

7. Betakarítás. Bélelj ki egy tányért papírtörlővel! Öblítsd le még egyszer, utoljára a csírákat, majd terítsd szét a tányéron száradni!

8. Tárolás. A csírákat tárolhatod egy másik befőttesüvegben vagy egy tálban is, amelyet könnyedén letakarsz. Gondoskodj arról, hogy mozogjon körülöttük a levegő, ne fülledjenek be! Körülbelül egy hétig elállnak így a hűtőszekrényben.

BOLTBAN VÁSÁROLT MAGOK CSÍRÁZTATÁSA

Termeszthetünk csírákat és mikrozöldségeket élelmiszerboltban vásárolt babból is. Ilyenkor azonban figyelembe kell venned néhány szempontot.

Először is, szárított babra van szükséged, nem konzervbabra. Ha a babot nem megfelelően szárították, vagy már túl öreg, és sokáig állt a raktárban vagy a polcon, lehet, hogy nem fog kicsírázni. Az élelmiszerboltokban általában több olyan babfajta is kapható, amelyet csíráztathatunk, és kitűnő táplálékforrások. Néhány példa erre:

Adzuki bab

Fekete bab

Lencse

Mungóbab

Pinto bab

Vesebab

CSÍRÁS RECEPTEK

A csírákat sokféleképpen felhasználhatjuk. Természetesen az a legegyszerűbb, ha frissen fogyasztjuk salátákhoz, szendvicsekhez keverve, vagy akár önmagukban, rágcsálnivalóként. Íme, néhány további ötlet csírás fogások elkészítéséhez és fogyasztásához.

Keverve pirított csíra:

Néhány percig kevergetve piríts meg 1 csésze csírát olajban, majd adj hozzá 1 evőkanál szójaszószból, 1 teáskanál cukorból és ízlés szerinti mennyiségű sóból készült szószt. Melegen tálald!

Csírahummusz:

Tégy 2 csésze párolt csírát egy turmixgépbe 1 evőkanál citromlével, ½ csésze olívaolajjal, 2 evőkanál szezámpasztával (tahini), 1 gerezd apróra vágott fokhagymával, valamint ízlés szerint sóval és borssal. Turmixold össze a kívánt állagúra, akár darabosra, akár simára. Mártogatható csipszekkel vagy kekszekkel.

Csírasaláta:

Keverj össze 2 csésze főtt quinoát, 1 csésze apróra vágott kelkáposztát, ¼ csésze napraforgómagot, 3 evőkanál olívaolajat, 3 evőkanál citromlevet és 1 teáskanál tengeri sót. Tálalás előtt adj még hozzá egy-két marék friss csírát, és keverd össze az összes hozzávalót.

Ropogós karfiolos taco csírával:

Bontsd apróra a karfiolt, majd panírozd be fűszerekkel, például köményporral és fűszerpaprikával kevert lisztbe, és forró olajban mindkét oldalán süsd aranybarnára. Tálald a ropogósra sült karfiolt tacókhoz salsa verdével, retekszeletekkel és friss csírákkal.

Csíra- és uborkasaláta:

Egy nagy tálban keverj össze 2 csésze főtt quinoát, 1 db felkockázott uborkát, ¼ csésze napraforgómagot, 3 evőkanál citromlevet, 1 teáskanál tengeri sót és néhány marék friss csírát. Ízesítheted még apróra vágott fokhagymával vagy friss fűszernövényekkel, például mentával vagy metélőhagymával. Hűtve tálald.

Keverve pirított padlizsán csírával:

Pácold be a felkockázott padlizsánt szójaszósz, szezámolaj, méz és fokhagyma keverékébe. Melegíts fel egy serpenyőben kevés olajat, majd folyamatos kevergetés mellett süsd meg a padlizsánt. Add hozzá a friss csírákat, és süsd még néhány percig folyamatosan kevergetve, amíg átsül. Tálalhatod rizzsel vagy tésztával is.

Avokádós pirítós hummusszal és csírával:

Piríts meg egy szelet kenyeret, kend meg avokádópürével és hummusszal, és szórd meg friss csírával, így extra ropogós lesz. Ízesítheted sóval és borssal, valamint ízlés szerint akár egy kis frissen facsart citromlével is.

Pesztós tészta csírával:

Főzd meg a kedvenc tésztádat a csomagoláson olvasható utasításokat követve. Szűrd le a főtt tésztát, majd tedd vissza ugyanabba az edénybe, amelyben főzted. Add hozzá az elkészített pesztót és a ropogós, friss csírákat. Tálald melegen, a tetején reszelt parmezánsajttal, ha úgy tetszik.

Hummuszos tekercs csírával:

Kend meg humusszal a tortillalapokat, majd rétegezz rájuk friss zöldséget, például fejessalátát vagy kelkáposztát, felszeletelt paradicsomot és hagymát, valamint egy marék friss csírát, így ropogós lesz. Tekerd fel mindezzel együtt a tortillákat.

Kiadja 2025-ben a Corvina Kiadó Kft., az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.

1086 Budapest, Dankó utca 4–8.

corvina@lira.hu

www.corvinakiado.hu

Felelős kiadó: Király Levente, a Corvina igazgatója

Felelős szerkesztő: Gspann Veronika

Műszaki vezető: Székelyhidi Zsolt

Tördelő: Szabó Rózsa

Korrektor: Grim Jolán

ISBN 978 963 13 7169 8

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Figtree – SIL Open Font License

Noto Sans Symbols – SIL Open Font License

Source Serif 4 – SIL Open Font License