Joseph Nguyen

NE HIGGY EL MINDENT,
AMIT GONDOLSZ

A problémáink nem a gondolatainkból,
hanem az azokra adott reakcióinkból származnak

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Joseph Nguyen / Don’t Believe Everything You Think (Expanded Edition)

Authors Equity, 1123 Broadway, Suite 1008

New York, New York 10010, USA. 2024

Arranged via Licensor’s Agent: DropCap Inc.

Fordította

Hegedűs Péter

Szerkesztette

Barsi Nikoletta

Copyright © Pure Intuition LLC, 2024

Hungarian translation © Hegedűs Péter, 2026

Hungarian edition © GLB Könyvkiadó Kft., 2026

Cover design © GLB Könyvkiadó Kft., 2026

Original cover design by Jared Oriel

Original book design by Scribe Inc.

Minden jog fenntartva.

A könyv – a kiadó írásos jóváhagyása nélkül – sem egészében, sem részleteiben nem sokszorosítható vagy közölhető, semmilyen formában és értelemben, elektronikus vagy mechanikus módon, beleértve a nyilvános előadást vagy tanfolyamot, a hangoskönyvet, bármilyen internetes közlést, a fénymásolást, a rögzítést vagy az információrögzítés bármely formáját.

GOOD LIFE BOOKS, BUDAPEST

Felelős kiadó Eitner Noémi és Melher Viktor igazgatók

Műszaki vezető Horányi Laura

Főszerkesztő Melher Viktor

Tipográfia Madarász György

Borítót készítette Tóth Attila

Elektronikus változat
Békyné Kiss Adrien

ISBN 9789636302399

Kennának, aki megmutatta nekem, mi az a feltétel nélküli szeretet, és azt is, hogy ez a szeretet hogyan változtathatja meg a világot.

Tartalom

ELŐSZÓ A BŐVÍTETT KIADÁSHOZ

BEVEZETÉS: Miről olvashatsz a könyvben?

1. FEJEZET: Utazás a szenvedés okának gyökere felé

2. FEJEZET: A szenvedés gyökere

3. FEJEZET: Miért gondolkodunk egyáltalán?

4. FEJEZET: Gondolatok kontra gondolkodás

5. FEJEZET: Nem kellene egyszerűen csak pozitívan gondolkodnunk?

6. FEJEZET: Hogyan vessünk gátat a gondolatok folyamának?

7. FEJEZET: Gyakorlati lépések a gondolatok kiiktatásához

8. FEJEZET: Hogyan boldogulhatunk a világban gondolkodás nélkül?

9. FEJEZET: Mi lesz a céljainkkal, az álmainkkal és az ambícióinkkal?

10. FEJEZET: Semmi nem jó vagy rossz önmagában

11. FEJEZET: Hogyan követhetjük az intuíciónkat?

12. FEJEZET: Adjunk teret a felismeréseknek

13. FEJEZET: A gondolkodás nélküli élet lehetséges akadályai

14. FEJEZET: Feltétel nélküli szeretet

15. FEJEZET: Hogyan tovább?

GYAKORLATOK

Belső gyakorlatok

Gyakorlatok a külvilágban

NAPLÓÍRÁS

FORRÁSOK

KÖSZÖNETNYILVÁNÍTÁS

A SZERZŐRŐL

Előszó a bővített kiadáshoz

A Ne higgy el mindent, amit gondolsz című könyvet eredendően azért írtam meg, hogy megmentsem magam a saját elmémtől. Mióta az eszemet tudom, nem fordult elő, hogy krónikus szorongások és félelmek nélkül éljek. Bármilyen elszántan igyekeztem is megváltoztatni a gondolkodásom, mindig ugyanazok az érzetek gyötörtek – a szorongás, a frusztráció és a stressz. A helyzet mindaddig mit sem változott, míg fel nem hagytam a küzdelemmel, és meg nem próbáltam megérteni az elmémet. Amire rájöttem, az egyszer s mindenkorra megváltoztatta az elmémhez fűződő viszonyomat. Hajdani legádázabb ellenségem a legjobb barátommá vált.

Amikor közzétettem e könyv első kiadását, az alapvető szándékom az volt, hogy megosztom az élményeimet, és lehetőség szerint másoknak is segítek megtapasztalni, milyen érzés megszabadulni a szorongó elmétől. Úgy gondoltam, hogy ha a kötet akár egyetlen olvasónak is segít, már sikerként könyvelhetem el.

Sosem hittem volna, hogy alig két esztendő leforgása alatt több mint hétszázezer elmberhez fog eljutni a világ több tucat országában, és hogy több mint negyven nyelvre lefordítják. Nap mint nap elárasztanak a köszönőlevelek, melyekben az olvasók leírják, mennyire tetszett nekik a művem, s hogy milyen sok barátjuknak és családtagjuknak kölcsönadták. Én pedig kimondhatatlanul hálás vagyok valamennyiüknek a kedvességükért és a nagylelkűségükért.

Ahogyan a könyv egyre szélesebb közönséghez jutott el, ezernyi hálás üzenetet kaptam az olvasóktól, akik persze számtalan kérdéssel is előálltak. Minden tőlem telhetőt megtettem, hogy a lehető legtöbbet megválaszoljam, és e válaszok az esetek jelentős részében igencsak hasznosnak bizonyultak. Így hát amint alkalom adódott, úgy határoztam, hogy átdolgozom és kibővítem a könyvet, hogy taglalhassam benne mindazokat a mélyreható témákat, amelyeket az olvasók felvetettek. Reményeim szerint munkám eredménye egy olyan kötet, mely még hatékonyabban segíti azokat, akik forgatják, hogy megleljék útjukat a béke felé.

E bővített kiadásban további példákkal, gondolatkísérletekkel és keretrendszerekkel állok elő, és behatóbb magyarázattal szolgálok számos tárgyról, melyek felcsigázták az olvasók kíváncsiságát. A könyvben mindvégig fel-felbukkanó költemények újabb gondolatébresztő dimenzióval gazdagítják a szövegben felvázolt elképzeléseket.

A leggyakrabban feltett olvasói kérdések egyike az volt, hogy miként alkalmazhatók ezek az elgondolások a mindennapi életben, úgyhogy egy egész fejezetet szenteltem a témának – ebben lépésről lépésre ismertetem meg az olvasót a lehető legegyszerűbb módszerrel, amelynek segítségével megszabadulhat a negatív gondolatoktól. A könyv zárófejezetében pedig praktikus gyakorlatokat mutatok be, melyek abban segítenek a könyvet forgatóknak, hogy könnyedén és zökkenőmentesen ültethessék át a gyakorlatba és tegyék életük szerves részévé e tanításokat.

Őszintén remélem, hogy ez a könyv téged is legalább annyival előrébb visz életed útján, mint amennyit nekem segített fejlődnöm. Köszönöm, hogy kalauzodnak választottál erre az utazásra, és már alig várom, hogy elmélyíthessük ismeretségünket a kötet lapjain.

Őszinte szeretettel:

Joseph

a legtöbben csak akkor változunk meg,
ha megszokott mivoltunkba kapaszkodni
már nagyobb gyötrelem,
mint az ismeretlentől érzett rettegés

Bevezetés

Miről olvashatsz a könyvben?

Nem tudunk változtatni azon, aminek nem vagyunk tudatában, ám mihelyt tudatára ébredünk valaminek, nem tehetünk mást: meg kell változnunk.

SHERYL SANDBERG

Bizonyára ismered az érzést.

Nekiülsz valamilyen egyszerű munkahelyi feladatnak, és akkor egyszerre elönt a kétely, és mardosni kezd az önvád. „Miért nem végeztem el ezt a feladatot már korábban? Nem vagyok elég jó – úgyis bele fog törni a bicskám a dologba. És mi lesz, ha a munkatársaim rájönnek, hogy valójában azt sem tudom, mit művelek itt? És miért léptetnek elő mindenki mást, csak engem nem?”

Azután megpróbálsz odafigyelni a céges megbeszélésen, ám egyfolytában csak az a gondolat jár a fejedben, hogy mennyire utálod a munkádat. Legszívesebben kiszállnál, és a régi álmod nyomába erednél, de tudod, hogy semmi kilátásod a sikerre. Az álmod sosem válhat valóra, és egyébként is, túlságosan kockázatos volna feladni az állásodat. Inkább szenvedsz hát a bizonyosságtól, mint hogy a bizonytalanság gyötrelmeivel kelljen együtt élned. Akkor már jobb meg sem próbálkozni a dologgal, mint próbát tenni és kudarcot vallani, nem igaz?

Itt azonban nem csupán a munkáról van szó. Ahogy telik-múlik a napod, ez a gondolkodásmód mindenhová elkísér. Az egyik barátoddal folytatott társalgás nyomán is csak kergetőznek a fejedben a kínos gondolatok. „Miért mondtam ezt és amazt? Egyáltalán miért barátkozik velem az illető? Nem tart engem furának? Ugye hogy teljesen oda nem illő dolgot mondtam? A többiek biztosan kibeszélnek a hátam mögött. Vajon miért vagyok ennyire más, mint ők? És miért olyan nehéz barátokra lelni? Mi lesz, ha magányosan és egyedül végzem?”

Miután hazaértél, böngészni kezdesz a telefonodon, és tucatszám látod és olvasod az irigylésre méltó posztokat – melyek egytől egyig arra emlékeztetnek, hogy mennyi mindent nem tudtál megszerezni magadnak, hogy a te világod kilátásai egyre mostohábbak, s hogy látszólag mindenki más jobban él nálad. Miért érzed úgy, hogy ennyire lemaradtál az élet versenyében? Miért tűnik úgy, hogy mindenki más megtalálta a helyét, kivéve téged? És mikor fordul már jobbra a te sorsod is?

Mire véget ér egy újabb nap, a végletekig elcsigázottnak érzed magad. Az elméd egész álló nap teljes gőzzel zakatolt, kavarogtak benne a gondolatok, mindent agyonelemzett, és megbírált minden egyes döntést, amit hoztál. Most pedig az ágyban fekve a tépelődés csak tovább folytatódik, és persze nem jön álom a szemedre. Holott mindössze egy pillanatnyi békére vágysz; arra, hogy megszabadulhass a napjaidat felemésztő szorongásoktól és az egymást kergető gondolatoktól. Arra, hogy kitörhess a kétely, a szégyenkezés és a harag ördögi köréből, és hogy eltöltsön végre az életöröm, a beteljesülés és nyugalom érzete, ami eleddig folyton kisiklott a kezed közül.

Csakhogy egy ilyesfajta változás képtelenségnek tűnik. Hiszen világéletedben ezzel próbálkoztál, mégsem enyhítette semmi a nap mint nap kínzó szellemi gyötrelmet. Magadban elkönyvelted tehát, hogy az élet szenvedés, és ennél többet nem is lehet várni tőle.

Mindent oly reménytelennek érzel.

Ez azonban csupán az érem egyik oldala. Az életed történetét bármely pillanatban megváltoztathatod, hiszen te magad írod azt folyamatosan, valós időben.

Az életnek nem muszáj ilyen cudarnak lennie; korántsem szükségszerű, hogy teli legyen szenvedéssel. Persze a szenvedés is a része, ám jó esetben csupán elenyésző hányada!

Szó sincs arról, hogy valóságos csődtömeg lennél. Nem holmi megoldásra váró probléma vagy, hanem emberi lény, akit a megértés emelhet önmaga fölé. Ha sikerül megértened önmagadat és azt, hogy miként alkotja meg élettapasztalataidat az elme, igenis békességre lelhetsz.

S hogy honnan tudom én ezt? Onnan, hogy jómagam is végigjártam a szenvedés útját. Végül aztán úgy döntöttem, nem vagyok hajlandó elhinni, hogy az élet csupán erről szólna, úgyhogy a magamét annak szenteltem, hogy kiderítsem, miként vethetek véget a saját lélektani és érzelmi gyötrelmeimnek. Ám felfedezőutamon több kérdésre bukkantam, mint ahány válaszra.

Mi az a szenvedés? Miért gyötrődünk? Miben gyökerezik emberi szenvedésünk? Létezik vajon az emberi agyban olyan „kikapcsoló gomb”, amellyel leállíthatjuk ezt az örökös tépelődést? Hogyan hagyhatunk fel az örökös agyalással? Bárki meglelheti vajon a lelki békét, vagy ez azok kiváltsága, akik bizonyos vallások követői – akik szerzetesnek állnak, és elérik a megvilágosodást? Lehetséges elérni a békességet mindama rossz dolgok ellenére, amelyek az életünkben történnek?

Ezek a kulcsfontosságú kérdések késztettek e könyv megírására – hogy megmentsem saját magamat, és másokat is hozzásegíthessek a megmeneküléshez.

Ez a könyv tehát azért íródott, hogy segédkezet nyújtson neked a válaszok meglelésében és abban, hogy rátalálj az oly régóta keresett lelki békédre.

Tisztában vagyok vele, hogy ez merész kijelentés, mindazonáltal szilárdan hiszek benne, hogy mire elolvasod ezt a könyvet, egészen más emberré válsz. Az életben egyedül a változás állandó; a gyarapodás szükségszerű. Így hát nem számít, hogy ki vagy, honnan származol, mit tettél vagy mulasztottál el megtenni, hogy gazdag ember vagy, avagy nincstelen, a lelkem mélyén biztosan tudom, hogy igenis meglelheted a békességet, a feltétel nélküli szeretetet, a beteljesedést és a bőven áradó örömöt az életben.

Ígérem, hogy mindez osztályrészedül jut, még akkor is, ha jelen pillanatban egyáltalán nem így érzed. A szeretet nem ismer határokat. Mindössze fogékony elmére és nyílt szívre van szükséged ahhoz, hogy megleld a keresett válaszokat. Szellemi gyötrelmeink enyhítése persze gyakorlati előnyökkel is jár az életünkben: így ugyanis könnyebben arathatunk sikereket a karrierünkben vagy a munkánkban, mélyebb és harmonikusabb kapcsolatot építhetünk ki embertársainkkal, úrrá lehetünk a függőségeken, melyek egész életünket beárnyékolták, megszabadulhatunk önsorsrontó szokásainktól, javíthatunk egészségi állapotunkon, fokozhatjuk életerőnket, és emelhetjük általános energiaszintünket.

Mindazonáltal e könyvvel elsősorban nem ezekhez a külsődleges eredményekhez szeretnélek hozzásegíteni. A sikereink pusztán melléktermékei elmeműködésünk mélyről fakadó megértésének és a fejünkben uralkodó zűrzavar megfékezésének, ami megakadályoz minket az elégedett élet megteremtésében.

És ami még fontosabb, ha mélyebbre ásunk, fel fogjuk ismerni, hogy sóvárgásunk az elismerés, a pénz és a tekintély után abbéli vágyunkból fakad, hogy átéljünk bizonyos érzéseket – egyebek között a szeretetet, az örömöt, a békességet, a szabadságot és a beteljesülést.

Valójában ezekre az érzésekre vágyunk igazán, ám a lélektani csapda épp abban rejlik, hogy elhisszük, kizárólag a külvilág anyagi dolgai tölthetik el velük lelkünket. Holott a lényeg az, hogy magukra az érzésekre összpontosítsunk, és tudatára ébredjünk, érzelmeink igenis teljesen függetlenek lehetnek a környezetünktől.

Ne az információért olvasd ezt a könyvet. Akkor olvasd el, ha a dolgok mélyére szeretnél látni. A mély látásmód (vagy nevezhetjük bölcsességnek is) csak belül található meg. Semmi olyat nem fogok mondani neked, amit mélyen legbelül ne tudnál már amúgy is. Ahhoz, hogy megtalálj mindent, amit az életben keresel, magadba kell nézned, és fel kell fedezned azt a bölcsességet, amely már eleve benned van. Az igazság ott rejlik a lelkedben. Ez a könyv csupán egy útmutató, amely abban segít, hogy a megfelelő helyen kezdj el keresni.

Az utazás első lépésére az a remény sarkall minket, hogy igenis lehetséges a jobb élet. Remény nélkül nincs semmink! Maga a tény, hogy itt vagy, és most ezt olvasod, a hitedről, a bátorságodról és az erődről tanúskodik. Százszázalékos bizonyossággal tudom, hogy meg fogod találni, amit keresel, ha a szívedben lévő reménnyel folytatod utadat.

E könyv szavai nem mondják ki az igazságot, csupán irányt mutatnak felé. Az igazságot nem lehet intellektuálisan megragadni; csak megtapasztalni lehet, hiszen benne rejlik mindenben és mindenkiben. A szemmel látható (fizikai) formák mögé kell nézni, hogy meglássuk és megtapasztaljuk a (spirituális) igazságot.

Tekints a szavak mögé. Az igazság egy érzés formájában tárul fel előtted. Keresd ezt az érzést! Ebből sarjadzik ki a bölcsesség, amely után kutatsz, és amely elhozza számodra a szabadulást. Hiszen végső soron mindnyájan erre törekszünk, nem igaz?

Sokan, akik felfedezik az igazságot, úgy írják le ezt az érzést, hogy visszhang támad a szívükben, s teljes harmóniában és egységben érzik magukat valódi lényükkel. Békesség és felszabadultság tölti el őket. Mondják, hogy ez az ismeretlen érzés mégis bensőségesen ismerős, mintha az ember végre hazaérkezett volna, és felfedezte volna mindazt, amit már addig is tudott.

Ez a könyv egyszerűnek tűnhet. Igazság szerint a megoldások, amelyeket javaslok, szinte túlságosan is szimplának látszhatnak, és ezért az elméd (az egód) alkalmasint dacolni fog majd velük, és megkísérli őket túlbonyolítani. Amikor erre sor kerül, szeretném, ha emlékeznél rá, hogy az igazság maga is mindig egyszerű.

Ha meg akarod találni az igazságot, keresd az egyszerűséget. Nyitott elmével és az igazság megismerésének tiszta szándékával közelíts ehhez a könyvhöz, és meg fogod kapni mindazt, amit eddig kerestél életed során.

E könyv rendeltetése, hogy segítsen felfedezned szellemi gyötrelmeid alapvető okát – és beláttassa veled, hogy igenis mindnyájunknak hatalmunkban áll megváltoztatnunk a tapasztalatvilágunkat. Ha meg akarsz oldani egy problémát, először mélységében meg kell értened, és ez okból kifolyólag könyvünk jelentős részében ezt az alapvető felismerést fogom taglalni.

Ám egyúttal szeretném a kezedbe adni az eszközöket, amelyek megkönnyítik számodra eme elgondolások gyakorlati alkalmazását és a hőn óhajtott változás véghez vitelét. Ez a célja a könyv végén található Gyakorlatok című résznek. Ebben megtalálhatod a saját eszköztárad tanácsokkal, tippekkel és feladatokkal, amelyek kézzelfogható és lépésről lépésre haladó útmutatóként szolgálnak, hogy több békességet, örömöt és szeretetet találj az életben. Ha a mindennapi rutinod szerves részévé teszed e gyakorlatokat, a kívánt változás szükségképpen be fog következni életedben.

Mielőtt továbblépnénk, szeretném kifejezni legmélyebb hálámat azért, hogy itt vagy, hogy figyelmet és időt szentelsz ennek a könyvnek. Ezek a legértékesebb dolgok, amiket valakinek adhatsz. Köszönöm neked ezt az ajándékot, amelyet egyben magadnak is adsz. Soha ne feledkezz meg isteni valódról, mert csak ezen keresztül mutatkozhat meg emberségünk, emberi valónk is.

Szívbéli üdvözlettel:
Joseph

amihez ragaszkodunk,
maradandóvá teszi valóságunkat;
amit elengedünk, az
új lehetőségeket teremt

Az emberek bajosan képesek elengedni a szenvedésüket. Mivel az ismeretlentől félnek, inkább az ismerős gyötrelmet választják.

THICH NHAT HANH

Mielőtt kideríthetnénk, hogyan vethetünk véget a szenvedésünknek, először tisztáznunk kell, mit értünk ezalatt. A „szenvedés” nem ugyanaz, mint a „fájdalom”, és a kettő közötti különbség megértése a kulcs ahhoz a felismeréshez, hogy bármi történjék is az életben, nem muszáj érzelmileg és lelkileg szenvednünk miatta. Egy buddhista tanmese segít érthetőbben megmagyarázni ezt a fogalmat.

Azt mondják, hogy két nyílvessző repül felénk, amikor valamilyen negatív esemény történik velünk. Ha az első nyílvessző eltalál, az bizony sajog – ez a nyíl a fizikai fájdalom. A második nyílvessző viszont nem más, mint az elsőre adott érzelmi reakciónk, és ez gyakran még a testi fájdalomnál is súlyosabb gyötrelmet okoz. E második nyílvesszőből ered a szenvedésünk.

Buddha így vélekedett: „Az életben nem mindig tudjuk irányítani az első nyílvesszőt. A második nyíl viszont az elsőre adott reakciónk. A második nyílvessző választható.”

Magyarán, a fájdalom elkerülhetetlen, ám az, hogy miként reagálunk e fizikai kínra, egyedül rajtunk múlik, és a reakciónk fogja eldönteni, vajon szenvedünk-e, vagy sem. Eszem ágában sincs azt állítani, hogy a gyötrelmes élmények, amelyeken keresztülmegyünk, kizárólag a fejünkben léteznek. Épp ellenkezőleg, az emberekkel szörnyű szerencsétlenségek esnek meg nap mint nap. Én csupán azt állítom, hogy noha fájdalom óhatatlanul jócskán ér bennünket az életben, a szenvedést mi magunk választjuk. És igenis megtanulhatjuk, hogyan szabaduljunk meg e szenvedéstől.

Amikor először hallottam a két nyílvessző történetét, valóságos kinyilatkoztatásként ért. Egészen új módon foghattam fel az átélt gyötrelmeket. A probléma tehát nem a fájdalmam volt, hanem az erre adott reakcióm.

Ám izgatottságomat csakhamar elmosta a zavarodottság újabb hulláma. Ugyan miként érhetném el egy akaratlagos döntéssel, hogy ne szenvedjek? Ha ez ilyen egyszerű volna, a világon senki sem szenvedne többé.

A lelki béke kutatása során számos tanítással, elmélettel és módszerrel akadtam össze, melyek egytől egyig a szenvedés kiküszöbölésével kecsegtettek. Többtucatnyi könyvet olvastam el – ha nem könyvek százait! –, pszichológiát tanultam, terapeutákhoz jártam, meghallgattam sok különböző gondolkodót, megpróbáltam változtatni a szokásaimon, hajnali négykor keltem, vegán étrendre váltottam, összeszedettebb és fegyelmezettebb lettem. Árnyékfeltáró munkát, légző- és energetizáló gyakorlatokat végeztem, hipnoterápiával foglalkoztam, tanulmányoztam a személyiségtípusokat, napi rendszerességgel meditáltam, spirituális elvonulásokra jártam, spirituális mestereket követtem, és kutattam az ősi vallásokat.

Bármit nevezel is meg, én valószínűleg megpróbálkoztam vele. Kétségbeesetten igyekeztem véget vetni tulajdon szenvedésemnek. S jóllehet e módszerek némelyike valóban segített – ahogyan neked is a javadra válhatnak –, a szenvedésemet bizony nem voltak képesek enyhíteni. Továbbra is szorongtam, féltem, beteljesületlennek, ingerültnek, dühösnek és frusztráltnak éreztem magam nap mint nap. Hiába próbálkoztam meg az égvilágon mindennel, egy lépéssel sem éreztem közelebb magam a megoldáshoz, sőt ha őszinte akarok lenni, még reménytelenebbnek láttam a helyzetem, mint kezdetben. Immár fogalmam sem volt róla, mitévő legyek, hol keresgéljek tovább, és kihez fordulhatnék még tanácsért. És akkor, a legsötétebb órámban végre felcsillant egy halvány reménysugár, amely lassan kivezetett a fényre.

Hosszú esztendők kutatásai után hirtelen megfogalmazódott bennem egy koncepció, amely egyértelműen visszautalt a két nyílvessző tanmeséjére, és megmutatta, miként előzhetném meg, hogy a második eltaláljon, s így további érzelmi kínokat kelljen kiállnom.

A válasz annak köszönhetően tárult fel előttem, hogy megértettem az elménk működését, illetve magának az emberi megtapasztalásnak a mibenlétét.