részlet

A mű eredeti címe
The School for Good and Evil 5: A Crystal in Time

Text copyright © 2019 by Soman Chainani
Illustrations copyright © 2019 by Iacopo Bruno
Hungarian translation © 2021, 2022 by Bozai Ágota

Published by arrangement with HarperCollins Publisher
All rights reserved.

Kiadta a Menő Könyvek, a Manó Könyvek Kiadó Kft. imprint kiadója.
A Manó Könyvek Kiadó az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja. 2022
1086 Budapest, Dankó utca 4–8.
www.menokonyvek.hu
Felelős kiadó: Kolosi Beáta ügyvezető igazgató
Minden jog fenntartva.

Felelős szerkesztő: Csapody Kinga
Olvasószerkesztő: Kótai Katalin
Műszaki vezető: Rácz Julianna

A magyar kiadás borítóját Iacopo Bruno grafikáinak felhasználásával Magyari-Ésik Zsófia tervezte

ISBN 978 963 584 271 1

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Umának és Kaveennek

cd

Ősidőknek erdejében

Két kastély áll, fej fej mellett;

Egy a Jónak, egy Gonosznak,

Együtt, de mind mást tanulnak.

Menekülnél, de nem lehet,

Kifelé csak mese vezet.

1. rész

c 1 d A Tó Asszonya és a Kígyó

AGATHA

Ha Camelot új királyának az a feltett szándéka, hogy megölje igaz szerelmedet, elrabolja legjobb barátnődet, és úgy vadásszon rád, mintha vadat űzne… akkor jobb, ha van valami terved.

Agatha azonban tervtelen és tanácstalan volt.

Nem voltak szövetségesei.

Nem volt menedékhelye.

Éppen ezért futott, ahogy a lába vitte.

Céltalanul rohant, Camelot várától a lehető legmesszebbre akart jutni. A Végtelen-erdő sűrűjében nyomult előre, bár maga sem tudta, hová. Fekete ruhája bogáncsokban és tüskés ágakban akadt meg. Így kelt fel és emelkedett újra az égre a nap…

Agatha rohant, csak rohant. Bordáinak ütődött és nyomódott a dékán kristálygömbje… Agatha futott, menekült, míg egyszer csak KÖRÖZÉS ALATT feliratú plakátokat látott meg a fákon. Megtorpant. Az ő arca szerepelt rajtuk. Figyelmeztetés ez, hogy a hír gyorsabb volt nála. Nem vitte elég gyorsan a lába. Már sehol sincs biztonságban…

A második napon a talpa tele lett vízhólyaggal, izmai fájón lüktettek. Csak bogyókat, almát, gombát evett, amit útközben talált. Úgy tűnt, mintha körbe-körbejárna: Mahadeva párás partja, a folyó, Gillikin határa, aztán hajnalra halványodva megint Mahadeva. Képtelen volt valami épeszű tervet kigondolni, menedéket találni. Képtelen volt a jelenre gondolni. Minden gondolata a múltban keringett: Tedros láncra verve… halálra ítélve… barátai tömlöcbe vetve… az eszméletlen Merlint elvonszolják… Tedros koronája egy Gonosz galád fején…

Sűrű, rózsaszín ködgomolyon nyomakodott át, az ösvényt kereste. Nem Gillikin a rózsaszín köd birodalma? Nem ezt tanította Yuba, a gnóm az iskolában? Pedig órákkal ezelőtt elhagyta Gillikint. Hogyan lehet ott újra? Figyelnie kell. Muszáj… Előre kell gondolkodnia, nem visszafelé… de most nem látott mást, csak rózsaszín felhőket, amelyek előbb a Kígyó alakjává gomolyodtak… azzá a maszkos, pikkelyekkel borított testű fiúvá lettek, akiről biztosan tudta, hogy halott… de akit nemrégiben nagyon is élőnek látott…

Mire elmúltak ezek a gondolatai, a köd eloszlott, és ismét éjszaka lett. Valahogy a Csontmadár-erdőbe tévedt. Ösvénynek semmi nyoma. Vihar támadt, villámok cikáztak a fák között. Méretes mérges gomba kalapja alá húzódott be.

Hova menjen? Ki segíthet neki, amikor mindenki, akiben megbízott, a várbörtön falai között senyved? Mindig is hitt saját megérzéseiben; abban, hogy képes a megfelelő pillanatban tervet rögtönözni. De milyen tervet találjon ki, ha azt sem tudja, kivel harcol?

Láttam, hogy a Kígyó halott volt.

De aztán élt…

És Rhian még szerepel…

Tehát Rhian nem lehet a Kígyó.

A Kígyó valaki más.

Együtt vannak. Cinkosok.

Az Oroszlán és a Kígyó.

Sophie-ra gondolt, aki nagy áhítattal fogadta el Rhian gyűrűjét, aki azt gondolta, hogy Tedros lovagjához megy feleségül. Sophie. Elhitte, hogy rátalált a szerelemre – az igaz szerelemre. Arra a fiúra, aki meglátta benne a Jót – és most egy nála is Gonoszabb gazember túszává vált.

De Rhian legalább nem bántja Sophie-t. Még nem. Szüksége van rá.

De hogy pontosan mire, mihez és miért kell, azt Agatha nem tudta.

De Rhian egészen biztosan bántja Tedrost.

Tedrost, aki az utolsó várbeli éjszakán hallotta, ahogy ő azt mondja Sophie-nak, szerinte Tedros királyként elkeserítően gyengén teljesít, és uralkodása csalódás. Tedrost, aki most kételkedik abban, hogy az ő egyetlen hercegnője hisz-e benne. Tedrost, aki elveszítette a koronáját, a királyságát, a népét, és olyan ellenség kényének-kedvének van kiszolgáltatva, akit tegnap még fivéreként ölelt keblére. Olyan ellenségnek, aki most azt állítja, hogy valójában a bátyja.

Agatha szíve megsajdult. Át kell ölelnie Tedrost, a karjába kell simulni, és meg kell mondani neki, hogy szereti. Hogy soha, de soha többé nem fog kételkedni benne. Hogy az életét is odaadná érte, ha tudná.

Megmentelek, gondolta Agatha kétségbeesett magányában. Akkor is megmentelek, ha nincsen tervem, és nincsen senki mellettem.

Addig azonban Tedrosnak ki kell tartania, erősnek kell maradnia, akármit tesz vele Rhian és bandája. Tedrosnak meg kell találnia a módját, hogy életben maradjon.

Feltéve, hogy még életben van.

Agatha egy szempillantás alatt futásnak eredt. Villámfény villanása vakította el, amint a Csontmadár-erdőből kiért, és végigrohant Akgul kísértet járta partján, ahol homok helyett hamuból áll a talaj. Dovey kristálygömbje húzta a vállát, újra és újra ugyanott csapódott az oldalához. Pihennie kell… napok óta nem aludt… Gondolatai azonban csak pörögtek tovább, mint az elszabadult kocsikerekek…

Rhian húzta ki az Excaliburt a kőfalból.

Azért ő a király.

Agatha még gyorsabban futott.

De hogyan lehetséges ez? Hogyan lehet ő a király?

A Tó Asszonya azt mondta Sophie-nak, hogy a Kígyó a király.

Az Excalibur azonban Rhiant tekintette királynak.

Arthur pedig azt mondta Tedrosnak, hogy Tedros a király.

Valami itt nagyon nincsen rendben.

Mágikus szempontból nincsen rendben.

Agatha lélegzete is elakadt, ahogy gondolatainak labirintusában bolyogott. Segítségre van szüksége. Válaszokra van szüksége.

A fülledt meleget metsző szél váltotta fel, és aztán hó. Az erdő nyiladékából tundraterületre ért. Álmatlanságtól zavaros tudatával azon tűnődött, vajon hónapokon vagy évszakokon át rohant…

Ekkor azonban a távolban kastély árnyékát pillantotta meg, hegyes tornyok hasítottak az alacsonyan szálló felhőkbe.

Camelot?

Mindezek után ahelyett, hogy olyan valakit talált volna, aki segíthet neki, visszaloholt a veszélybe? Az egész menekülés elvesztegetett idő volt?

Könnyek gyűltek szemébe, hátrált, megfordult, újra futásnak eredt…

De már nem tudott futni.

Lába összecsuklott, nem bírta tovább, a puha hóba rogyott. Bő fekete ruhája úgy csapkodott körülötte, mint a denevér szárnya. Az álom olyan erősen és gyorsan érte el, mint egy pörölycsapás.

Magasan a felhők közé emelkedő, ezer aranyketrecből épített toronyról álmodott. Minden ketrecben egy szeretett barátja volt – Merlin, Guinevere, Lancelot, Dovey professzor, Hester, Anadil, Pötty, Kiko, Hort, az édesanyja, Stefan, Sader professzor, Lady Lesso és mások –, minden ketrec az alatta lévőn libikókázott. Sophie és Tedros ketrecei voltak legfelül, ők zuhannak le legelőször. A torony vészesen ingott, rázkódott. Agatha megtámasztotta, hogy el ne dőljön. Sovány, nyurga teste volt az egyetlen eszköz, ami megakadályozhatta, hogy barátai halálra zúzódjanak. Ám amint sikerült mozdulatlanná csillapítania a tornyot, a legmagasabban lévő ketrecen árnyék jelent meg…

Félig Oroszlán. Félig Kígyó.

Egyenként dobálta le a ketreceket magasból.

Agatha felriadt, és bár hó volt körülötte, verejtékben tocsogott a teste. Felemelte fejét, és azt látta, hogy elmúlt a vihar, a kastély a reggeli napfényben tisztán látszott.

A kastély előtt a vaskapu két szárnya csikorogva lengett, nyílt és csukódott a sziklatalapzaton. Mögötte a nyugodt, ezüstszürke vizű tó fölé magasodó fehér vár.

Agatha szíve nagyot dobbant.

Nem Camelot.

Avalon.

Valami különös megérzés vezette ide.

Az egyetlenhez, aki válaszokat tud adni.

Felettébb különös, hogy nem is tudott róla, mégis egész végig volt terve.

Tartalom

1. rész

1. A Tó Asszonya és a Kígyó

2. Krixleonisskrax

3. Vérségi kötelékek

4. Új szövetségesek

5. Sophie választ

6. A vacsoracsata

7. Agatha hada

8. A Menyét visszatér

9. A Császárnő láb alatt

10. Álcás áldás

11. Leckék a barátságról

12. A szerencsés hetek

13. Van úgy, hogy a történet vezet

14. Hazudik ő, és hazudok én is

15. Az Egy Igaz Király

16. Mitől dobban a szív?

2. rész

17. Az Erdő egyetlen biztos menedéke

18. A végső küldetés

19. Kristályvilág

20. A 63-as számú ház

21. Vérkristály

22. Előre bejelentett bűneset

23. Macska a Miúzeumban

24. Igazság és Hamisság Kertje

25. Rhian és az Igazi

26. Halálos hiba, síri csend

27. A kihantolt király

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok:
Architects Daughter – SIL Open Font License
Berkshire Swash – SIL Open Font License
Big Shoulders Stencil Display – SIL Open Font License
Carattere – SIL Open Font License
Cinzel – SIL Open Font License
Courgette – SIL Open Font License
EB Garamond – SIL Open Font License
Girassol – SIL Open Font License
IM Fell English – SIL Open Font License
Kaushan Script – SIL Open Font License
Medieval Sharp – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0
Nymphette – Nymphont License v1.00
Oswald – SIL Open Font License
Pirata One – SIL Open Font License
Patrick Hand – SIL Open Font License
Rubik Glitch – SIL Open Font License
Rye – SIL Open Font License
Viaode Libre – SIL Open Font License