Sz. Lukács Imre

Beszélgetés az Istennel

Szerkesztő: Lukács Krisztián Zoltán

Borító: Szentiványi Péter

Illusztráció: Kovács Krisztián

Korrektúra: Szabó Ágnes

Kiadó: Pályázatfigyelés Kft.

Felelős kiadó a Kft. ügyvezető igazgatója

Hajmáskér, 2022

ISBN: 978-615-6381-10-1

Greenlight Könyvek

www.greenlightpalyazatok.hu

Előszó előtti előszó

Ez a verseskötet apám utolsó munkája. Sajnos a megjelenését nem élhette meg, pedig neki nagyon sokat jelentett, mert szerette a betűket. Ez a kis könyv nem azonos a nyomtatásban megjelenttel; pár verse csak itt található meg, mert a nagy kapkodásban elvesztek, amikor is pár hét alatt kötetet kellett formálni a versekből.

Apám már nagyon beteg volt és nem tudta tiszta fejjel áttekinteni a verseskötete születését. Ebben a pár sorban viszont az öröklés jogán, magam és minden élő örököse nevében, felhatalmazást adok bárkinek arra, hogy apám összes munkáját szabadon megjelentesse, továbbá e néhány sort használom fel arra is, hogy minden jogdíjról lemondjak, illetve lemondjunk. Mindezt azért teszem, mert tudom, hogy őt az tette volna boldoggá, ha olvassák a verseit, könyveit. Ezért tehát megkérek mindenkit, hogy ha tetszik neki apám bármelyik munkája, kedve szerint jelentesse meg újságokban, vagy nyomtassa ki, illetve idézzen belőle, természetesen a szerző megjelölésével és változtatás nélkül.

Minden olvasó és felhasználó iránti tisztelettel:

Lukács Krisztián Zoltán

Szeged, 2007. december. 30.

Előszó

„Istenem legyőztél,

hogy magadhoz magasztalj.

Mindent elvettél,

Magaddal.”

(Bálint Sándor)

Sz. Lukács Imre – Isten akaratából – megalkotta e könyvet, s így megállapíthatjuk, hogy nem csak jó újságíró, író, hanem megállja a helyét a versírásban, költészetben is. Erről tanúskodnak az ez év elején és az 1958-ban külföldön írt versei is.

Költészetét titok övezte, soha nem beszélt róla. Először tavasszal jelentkezett versekkel. Öt éve tartó betegsége hatására szívet-lelket szorongató búcsúzó verseket írt, amiket átadott nekem megőrzés végett. Ezeket családja sem láthatta. Akkor még egyikünk sem tudta, hogy a kabátom belső zsebében titkon őrzött versekből színvonalas, tanulságos verseskönyv lesz. Istenünk ebben is segített – legtökéletesebb rendezőként -, hiszen az új versekkel egyidejűleg az Állambiztonsági Szolgálatok Történeti Levéltárából előkerültek, megérkeztek a szerző 50 évvel korábban – 1958-ban – nyugaton írt versei, amiket az akkori hatalom begyűjtött. Az előkerült verseket a szerző és kedves családja sírva olvasták el. Megható pillanatokat éltem át én is, mint a család jóban-rosszban kitartó barátja.

Így már nem volt nehéz az előkerült versekből egy csokorra valót kiválogatni és könyvformába rendezni.

A könyv színvonalát növelik Kovács Krisztián csodálatos grafikái, amelyek harmonikusan kapcsolódnak a versekhez.

Kortársamnak, barátomnak, Sz. Lukács Imrének köszönettel adózom, hogy bábáskodhattam e könyv összeállításánál, és hogy megismerhettük az ifjú- és időskori költészetét.

Isten és a szerző között – a betegség kapcsán – pozitív kapcsolat jött létre és ez érződik verseinek megírásánál is. Csodálatos önvallomást ír le a „Zárszó” alatt a borító hátsó oldalán. Kevés embernek adatik meg Isten ezen ajándéka, mellyel a szenvedésünket csökkenti és erőt ad hitünk megvallásához.

Tisztelt Olvasó! Jó egészséget kívánok Önnek! Örülök, hogy kézbe vette a könyvet, melynek elolvasása után – valószínű – Ön is keresni fogja Istenünkkel a kapcsolatot. Úgy legyen!

Szeged, 2007. augusztus 4.

v. Szilágyi Árpád József

a Magyar Kultúra Lovagja

„Szigorúan” titkos jelentés

BM. II/1 Osztály

Szolnok. Kieg. Elh. Ti.      „Szigorúan” titkos

Tárgy: Lukács Imre honv. személyéről

Jelentés

Szolnok, 1958. szeptember hó 3-án

Jelentem, hogy a Kutató-Köröző alosztály utasítása folytán a megye területén véglegesen rendeztük a nyugatra hazaárulást elkövetett személyek anyagait. Kovács Sándor szds. elvtárs által kiadott szóbeli utasítás tartalmazta, hogy az adatok megszerzését a járási kieg. pságokon keresztül kell elvégezni, egy a járási kieg. pságon kijelölt honv. tiszt útján.

Az utasítás tartalmazta, hogy a kivizsgálást végző tiszt a lehető legnagyobb körültekintéssel hajtsa végig feladatát, a hadkötelesek hozzátartozóval udvariasan lépjen fel, a hozzátartozók érdeklődésére közölje, hogy az adatok a fiuk (kint tartózkodó) katonai nyilvántartásának végleges rendezése céljából szükséges.

Az anyag beszerzésnél a hazaáruló személyről egy fényképet, a szüleitől egy nyilatkozatot és egy levelet kértünk be, amelyen pontosan fel van tüntetve gyermekének jelenlegi tartózkodási helye is. Ezenkívül a kivizsgálást végző tiszt köteles volt jelentést tenni arról, hogy a kivizsgálás során a szülők, vagy hozzátartozók milyen érdeklődést tanúsítottak, szeretne-e fiuk hazajönni Magyarországra, és megadták a szükséges felvilágosítást, hogy milyen módon lehetséges, és egyben közölték velük azt is, hogy a kint lévő személynek hazatérése alkalmával bántalmazása nem lesz.