GÁRDONYI GÉZA

TAPASZTALATOK

VAGYIS MÁS SZÓVAL

AZ NAGY KIÁLLITÁSON
SZÖRZÖTT
TAPASZTALATOK.

Irtam én magam
GÖRE GÁBOR
biró úr.

ISBN 978-615-6683-94-6

AMTAK Bt, 2024

Tartalom

Előre eresztött beszéd.

Adassék ez a levél az tekintetös Kokas Mártony ulyságtsináló urnak

Végröndölet.

Levél az Mártony úrnak.

Lyelöntés az gőzferedőrül.

Lyelöntés a zebédrűl.

Lyelöntés az kiállitásrul.

Lyelöntés az régi Budavárrul.

Utazás a mönnyek országába.

Tapasztalat a Pokolba.

Lyelöntés az nagy parádérul.

Az dohánynál.

Tapasztalat a kávés Babilonyrul, Mög az tzigány Gazembörségrül.

Más.

Lyelöntés az nagytanácskozásrul.

Tapasztalat a sejmös babilonyba.

Az főd alatt való veszödelöm.

A bányász babilony mög a rabok babilonnya.

Tapasztalat az aranbul való babilonyba.

Az panyorokrul való tapasztalat.

Lyelöntés a hazáér való szenyvedésrül.

Lyelöntés a zuly hidrul.

Tanálkozás az Bartzával.

Tisztőtt Kokas Márton sógor ur.

A borbéjnál való tapasztalat. A kiállitási tapasztalatok fojtatása.

Az ápfogról való tapasztalat.

A Hunyadi apánk várába szörzött tapasztalatok.

Tapasztalat az faluba. - Fojtatása az tapasztalatoknak. -

A ziró gráfrul mög a zátrézi kutrul való tapasztalat.

Levél.

Előre eresztött beszéd.

Hogy ím az első könyvemet úgy széjjel kapdosták, mintha nádmézzel készült vóna, noha egyűgyű dógok is tanálkoztak benne, mégis tisztösségöt szörzött néköm. Mondok a zokosabb dógokrúl is összve eszkábálok valami könyvet, a kibűl tanulhat az magyar, mert sok tsudálatos és álmélkodásra méltó tapasztalatot szöröztem én az nagy nemzeti kiállitáson és én nem Bolond Istókként kukkantottam mög az kiállitást, hanem tövirül högyire, ahogyan biró urnak illik és akárhányszor élet veszödelömbe is forogtam, mert etzör a kötélen is föleresztöttek, etzör az pokolba is lyártam, amit sohse hittem vóna, hogy eleventen mög fordulhatok benne ámbátor 50-ven krajtzáromba került mög az tzigányér is füzettem.

Én bizony végig ünnepöltem a zegész nemzeti ünnepöt, noha fél esztendejig tartott, és láttam a kirájt is, kirájnét is és sok nagyméltóságu urakat mög az haza koszorus költőjét Jókai Mórt, noha épp akkor nem vót rajta, mög mindönkit, Pósa Lajost is és vótam az rátz feredőbe is, hogy a zisten süjjessze el, mert ellopták benne az gatyámat.

Mejhöz hasolló lyókat kivánok.

Göre Gábor
biró úr.

Adassék ez a levél
az tekintetös Kokas Mártony ulyságtsináló urnak

Tisztőtt Kokas Mártony uram lyó egésségöt és hasolló lyókat kivánok, továbbá, hogy az baromdoktor nálunk lyárt, hát aszondi mér nem ereszt kend egypár levelet az Kokas Mártonynak is, mondok minek az annak, nem ért az a bötühön, noha sógorom és a falamiába majdnem mindönki irástudó, a féleségömet kivéve.

Aszondi erre nem az nyuládi tsordásrúl van szó, hanem arrul a Kokas Mártonyrúl, a ki képpel tzifrázott ulyságot tsinál Budapestön, ügön lyelös embör.

- Kokasnak hijják? mondok.

- Annak, aszondi.

- No mondok, ha Kokas, hát akkor a mi hadunkbúl való, tsak az a kérdés, hogy a Beretvás Kokasokbúl való-e vagy a Szabó Kokasokbúl, ámbátor mind egy kutya, tartani köll a sógorságot, ugyis tsak én magam vótam úr eddig az nemzetségünkbe, és hát úgyis ekkis fótot ejtött ralytunk az Bali Miháj sógor, a hóhérsággal.

No ügön mög örültem és hát nemsokára szömbe is tisztölhetöm, mivelhogy a község engöm defetál föl az kiállitásra mög a Durbints sógort, a Kátsa is föl akar velünk gyünni, de Durbints sógor aszondi, hogy ű tsak akkor jár tzigánnyal ha a tzigány mögötte hegedül.

Mer azér gyünne a Kátsa, hogy az fiját kimuzsikájja a kaszárnyábul, a Józsep föhertzegnek akar muzsikálni. No fótozi is mán az piros nadrágot.

De most mán abbahagyom a zirást, mert tróba lösz a paksióbúl, a kibe én löszök az Jézus, aminthogy mán husz esztendő óta nem is löhetött más, mivelhogy én tudok legvastagabban énekölni az faluba, még az bika se vastagabban.

Hát abba maraggyunk tisztőtt Kokas Mártony uram, hogy az kiállilásrul való tapasztalatokat röndre mögirom a zujságjának, akkor legalább a kösség is mögolvashati mikor mőre tapasztalkodok, és a zegész ország tanulhat a zén tapasztalásaimbul, mert én az kiállitáson mindön babilont sorra eljárok, valamint az panarámákat is, mejhöz hasolló lyókat kivánok.

Göre Gábor
biró úr.

Igazis:

A kiráj előtt lyáró bandáriumba münk is beállanánk, hát szörkessze ki, hogy mikor gyön űfölsége, továbbá hogy egypár szép rámás tsizmát ki csinál ott legótsóbban?

Fönti
biró ur.

Még valami:

A feleségöm egypár tsolkot küld az sógor asszonynak, mivelhogy ű bizonyosnak tarti az sógorságot, mer aszondi ha Kokas, bizonyossan rokony, hát mondok mögirom, mert ha véletlenül nem rokony is, mégis rokony, ha a zembör rokonynak érzi.

Többet is irnék, de a tehenem most fogott hozzá az bornyadzáshon, mejhöz hasolló lyókat kivánok

Fönti.

Végröndölet.

Testömet ajállom az istennek, lölkömet a fődnek, vagyishogy mögforditva, nem azér pedig mintha szalmán vónék mán, hanem mert elvégeztük, hogy az ezöredik esztendő megünneplésén münk is ott lögyünk, mert úgy dukál, hogy ott lögyön mindön magyar embör a ki ott löhet. Lám Árpád apánk Ázsiábul is elgyütt, az pedig messzebb vagyon mint Lepénd, mög a többi, mégis mindönki nem löhetött, mert hát a járást se tuggyák, oszt úgy elbódulhatnak abba a röngeteg nagy városba, mint a zegér a tarisznyába, mert ott még az nap állása is más, mög aztán magam is tsak az szengöllér högy után igazodok.

Pedighát én mán vótam mindönfelé még a búzeonyba is, ahun a nagy ebatta álgyuk fekszenek a zudvaron, a kivel még az honfoglalók lüvődöztek.

Hát mondom, minekutána igy elvégeztetött, hogy a félesztendejig tartó nagy ünnepöt végig ünnepőjjük az kösség nevibe már mint én Göre Gábor biró ur mög a Durbints sógor eskütt, hát röndbe akarom hagyni a kösségöt is, a házamat is, mer vagy élünk, vagy halunk, az is mög löhet, hát ép elmével igy röndölközök:

1-lőször a birói hivatalt hagyom az Katufrék sógor hejöttes birónak, röndöt tartson mig oda löszünk embörbe, jószágba. A zadót hajtsa bé és a pizöket rakja bé az jukon, a kit vágattam az kösség ládájának az tetejin, de az jukat se ne tágitsa, se ne hosszabbitsa, úgy hogy abba senki gazembör keze belé ne férjön és tögyön igazat a mögkülömbözők között, az Salamony kiráj böltsessége szörint, ha pedig tzigányra ütközik panasz, hát azt ki se hallgassa tsak tögye az tömlöczbe, mert bizonyos, hogy nints hamisság nélkül.

2-szor, mivelhogy a zannyukom mögen nemzetszaporitó állapotba vagyon, hát, ha fiú lönne, a mit az zisten engeggyön, Árpád lögyön a neve vagy Zoltány, de Taksony sömmi esetre se, ha pedig leány, a mitűl a zisten őrizzön, hát Zsófi is löhet, mivelhogy az Árpádné nevit nem tuggya se a kántor se a pap.

3-dszor az lovajimnak röndösen aggyatok és vigyázzatok, hogy rá ne kapjanak az lutzernára, kivált mikor harmatos és az bábájér rögvest hajtsatok.

4-dszer itthunmarad egypár tsizmám, abba pünköskor mög úrnapkor elmöhet a kisbiró az templomba, de utánna mingyár szögre akaszsza.

5-dször, ha az végrehajtó gyün, fő köll világositani, hogy ünnepön nem szabad a pógárt egzekválni, mert most félesztendeig mindig ünnep vagyon.

A többit tuggya a zannyuk.

És ha a Zisten kiszólítana távollétöm alatt a zárnyékvilágbúl, hát akkor az a másik végröndölet beszél, az kösség ládájába, a kults a dörökamon lóg, az tisztösség madzagon.

Kelt itthon Szent György napján

Göre Gábor
biró úr s. k.

Levél az Mártony úrnak.

Tisztőt sógor ur lyó egészségöt és hasolló lyókat kivánok és ezt a pár soraimat irom az monori bakter úrnál, de hogy ne az farkán kezgyem az dógot, hát ügön szépön főkészülőttünk, én a zuj tsizmámba, a Durbints sógor mög a zuj szűrbe, a Kátsa mög honyvéd nadrágot huzott a bolond, a Szütyő Imrétül vötte egy libán és piros bársony fótot vetött az bötstelen részire mög a térgyire, mer aszondi, hogy a Józsep főhertzeg ű szentsége elé nem möhet másképpen.

- Hát van-e kőtség a zútra? mondok.

- Honne vóna.

- Mondok mennyi?

- Aszondi 9-entz forint, mert egyet itthun köllött hagyni, hogy lögyön a nyárra kőtsége az tsaládnak is.

Hát akkor tuttuk mög, hogy elatta az szürkét, no ölég lyól.

- Mondok hallódé Kátsa annyi pizzel nem lyárhatod mög Budapestöt.

- Ej, aszondi, hát honne, iszen békalandozstam mán a zsegész világot Orsovájig meg Degellőig, ahun az királyné rezsedencsiája vagyon, egy krajtzár nélkül is. Nem köll az tzigánt félteni amig hedegü van a hóna alatt.