© Takács Ferenc

Minden jog fenntartva.

Elektronikus verzió: Szegedi Gábor

ISBN 978-615-01-4065-0

TAKÁCS FERENC

BÖLCSELKEDŐ GONDOLATOK

A TAKÁCSIZMUS

TANAIBÓL

I.

RÉSZBEN, A TAKÁCSIZMUS ELMÉLKEDÉSEIBŐL KÉSZÜLT VIDEOFILMEK ÍRÁSOS SZÖVEGEI

Ajánló sorok

Az ember folyton a hasznot keresi. Egész élte erről szól. Ez a könyv is hasznot szándékozik átadni, ezzel a céllal jött létre.

Miután nekilátunk foglalkozni valamivel, arról kikerekedik a saját véleményünk.

Gondolkodni a világ nagy kérdéseiről, megoldásokat, válaszokat találni a logika segítségével mindig lehet. Főleg akkor tudunk eredményesen elmélkedni, amikor a környezetünk nyugodthelyzetet tesz lehetővé a töprengő ember számára.

Viszont jelentős gond is előfordulhat, mégpedig az, hogy a megoldást felvázoló elképzelés nem esik egybe a meglevő tudományos elméletekkel.

Az olvasó közönségnek, az ilyen tartalmú könyvek tartalmának a megismerése izgalmas élményeket nyújthat. A bölcselkedő feltételezések áttanulmányozóinak a szórakoztató olvasás átélésén túl egyben felelősségük is eldönteni, hogy mennyire értékes és hasznot nyújtó a szerző által tudományosnak ítélt dolgozat.

Kellemes, de furcsa élmények átélését, valamint gondolkodtató, nyomozótöprengést kívánok:

Takács Ferenc, a szerző.

Somlószőlős, 2022. 01. 01

TARTALOM

I. A DIMENZIÓK – Elmélkedés a dimenziókról

Milyen dimenziók lehetségesek?

„0” DIMENZIÓ

„1” DIMENZIÓ

„2” DIMENZIÓ

„3” DIMENZIÓ

A PONTELMÉLET 1. (Részlet a TAKÁCSIZMUS – TÉZISEIBŐL.)

II. AZ ENERGIA ŐSROBBANÁSA (A Takácsizmus elmélete szerint)

Az univerzum eredete

A PONTELMÉLET 2. (Részlet a TAKÁCSIZMUS – TÉZISEIBŐL.)

III. AZ ANYAG KELETKEZÉSÉRŐL (A Takácsizmus elmélete szerint)

1. Az ANYAG

2. Ősrobbanás

3. Energiakvantum

4. Anyagkvantum

5. Az anyag keletkezése

6. Labdacsos anyagok

7. Fűződő részecskék

8. A Kvarkok

9. Atomi részecskék

10. Periodikus Táblázat

11. Néhány anyagtulajdonság

12. Mennyi anyag lehet előttünk és mennyi mögöttünk? Hol lehetünk az Univerzumban?

13. Világépülés: Labdacsmező

A PONTELMÉLET 3. (Részlet a TAKÁCSIZMUS – TÉZISEIBŐL.)

IV. AZ IDŐ (A Takácsizmus elmélete szerint)

1. Az időt az Ősrobbanástól számoljuk

2. Az anyagnak tulajdonsága a folytonos mozgás

3. A pontos idő, az órák, napok, évek, csak az intelligenciának léteznek…

4. Az élőlények észreveszik az anyagok mozgásait…

5. A természetben nem létezik az idő önmagában…

6. Minden, ami hat az anyag mozgására, az hatni fog az időre is

7. A fénygömbszerű anyagi gömb, az időben és térben

V. FÉNYSEBESSÉG

Gerjesztett atomok

A fotonok kinézete

Elektromágneses sugárzás…

A fénygömb és a fénysebesség

Az észlelés határai

Tömeg és sebesség, az anyag tehetetlensége

Gyorsítani nem lehet

Tehát, a fénygömb hatása újra

A PONTELMÉLET 4. (Részlet a TAKÁCSIZMUS – TÉZISEIBŐL.)

VI. A TÁVOLSÁG

VII. Ötletezés az Olbers-paradoxon újabb megoldására – 2022-ben.

VIII. A KOZMIKUS LÁTÓTÉR – Kozmológia

Elmélkedés

A fény keletkezése

Táguló Világegyetem

Gravitációs hullámok

Galaxisok

A csigavonalas galaxisok forgásaiból fakadó hatások

IX. ŐSROBBANÁS, VILÁGKELETKEZÉS (Röviden elmondva)

Az Ősrobbanás előtt az Univerzum anyaga pontszerű volt?

A PONTELMÉLET 5. (Részlet a TAKÁCSIZMUS – TÉZISEIBŐL.)

Tisztelt Olvasó!

A szövegben lévő gondolatok megértése, megismerése miatt, olvasás közben ellenérveket keresni és vitára készülni, nem helyes! A megismerési folyamatot megzavarhatja a gondolatbeli, közbevetett ellenérvelés. A véleménynyilvánítás, lehetőleg a rálátás után következzék.

Az itt leírt elképzelések nem mindenben követik a tudományt.

A T. Olvasó felelőssége és döntése legyen, hogy mit tart belőle igaznak és elfogadhatónak.

I.
A DIMENZIÓK
Elmélkedés a dimenziókról

Milyen dimenziók lehetségesek?

Csak a háromdimenziós kiterjedést ismerjük tényleges létében, mint háromdimenziós, térbeli valóságot. Mint az üresen is létező végtelen térfogatot, amelynek sehol nincs vége, nincs felülete. A kiterjedést, mi emberek tapasztaljuk, érzékeljük, részt veszünk benne.

A kiterjedés, amit háromdimenziósnak mondunk, tartalmaz három elkülöníthető, egymásra merőleges térbeli irányt.

A három irányt lemozoghatjuk, a térben mozoghatunk előre – hátra, fel – le, jobbra – balra elmozdulásban.

Valójában a végtelen, határtalan TÉRŰR–HELY létezik, tőlünk függetlenül, amit mi emberek háromdimenziós kiterjedésnek írunk le.

A kiterjedés anyag nélkül is folytatódik olyan térfogatokon át, ahová még az Ősrobbanás energiája, mint a kiterjedésben terjedő anyag, eddig még nem jutott el.

Elméleti oldalról ismerhetjük a 0, 1, dimenziókat. Tapasztalatból a 2, 3, dimenziót. A Teret, mint Világűrt, mint az Univerzum kiterjedését, létezésünk terét, 3 dimenziónak tapasztaljuk.

Az ŐSROBBANÁS energiája, a nulla dimenzióból származik. Ez nem ellentmondás, mert könnyen származhatott onnan, mint kiterjedés nélküli energia. Az Ősrobbanás nem tartalmazott anyagot, csak színtiszta energiát, cselekvő erőt. Az energia kiterjedés nélkül, de végtelen nagy potenciállal rendelkezett, a „0” dimenziós állapotban.

Az energia, ismeretlen okból és mindenképpen máshonnan jött a TÉRŰR–HELYBE, mert amikor ideért, akkor történt az Ősrobbanás. A robbanásból és az előtte lévő helyzetből feltételezhető, a „0” dimenzió ténye.

„0” DIMENZIÓ

Leginkább a pont hasonlít rá, mint evilági jelenség.

A pont kiterjedés nélküli, elméleti megállapodás. Egy jelzés, egy jel.

A pont, csak úgy önmagában nincs, mert, ha lenne, az nem pont lenne, hanem korong vagy apró gömb. A kiterjedésben háromdimenziós testek és a testek tulajdonságai létezhetnek. A testnek bármelyik dimenziós száma, ha elérné a nullát, a test eltűnne a térből. Ez pedig lehetetlenség, ezen oknál fogva, anyagok csak kiterjedéssel, terjedelemben létezhetnek, s emiatt a pont, fizikailag nem létező dolog. De mégis feltételezzük a létezését a TÉRŰR–HELYEN kívül. A pont elkülönült önállóság, akár rengeteg is lehet belőle. Bármennyi pont összeadva, egyetlen-egy pontot eredményez. Egy pontot, ha fel tudnánk osztani, pontokat kapnánk eredményül.

„1” DIMENZIÓ

Csak hosszúsága van, nem tartalmaz szélességet és vastagságot, leginkább a fénysugár hasonlít hozzá. Az egy dimenzió, segéd dimenzió lehet, jelhordozásra, kódolt üzenetek továbbítására alkalmas, amennyiben létezik.

Elméleti megállapodás, mert a mi világunkban a TÉRŰR–HELYBEN, egydimenziós állapotban, semmi sem létezhet. Számunkra az egydimenziós elgondolás teória, látványa, érzéki-csalódás, káprázat, látomás.

Az egy dimenzió hosszúsága, ívelése, körözése végtelen hosszúságúra húzott is lehet, miközben nincs szélessége és vastagsága. Ezek a dimenziós méretei nullák. Emiatt sántít a fénysugarat úgy jellemezni, hogy egydimenziós, mert a valóságban háromdimenziós. (akar lenni, de csak, 2.5 dimenziót tud felmutatni. Emiatt nem rendelkezik a jellegzetes anyagokra jellemző tulajdonságok némelyikével.) Van kiterjedése, mivel a foton, a fény is anyag, hullámmozgással terjed. A hosszúságához viszonyítva a szélessége és a vastagsága ugyan elenyésző, de nullától nagyobb. Az előre-hátra irányokból a hátra irányt nem veszi fel.

A hosszirányú hullám is háromdimenziós, de a jelek, a hullámzások, csak egy síkban haladnak.

A polarizált fényhullámok szintén maradnak kiterjedésben, csak a polarizáltság iránya jóval kisebb lesz, de nem nulla.

„2” DIMENZIÓ

Leginkább az árnyék hasonlít hozzá. Jellemzi a szélesség és a hosszúság, de nincs mélysége.

Az árnyék tökéletes példa a kétdimenziós megnyilvánulásra, de az árnyék csak illúzió, optikai csalódás, a valóságban nem létezik tárgyként. Viszont valamilyen tájékoztatót mutat, megjelenít. Az árnyék és a hozzá hasonlatos síkok nem valóságosak önmagukban, létükhöz anyag kell. Ezek anyagtulajdonságok, anyag keltette jelenségek, amelyek számunkra, tájékoztatást, ismeretet, üzenetet hordoznak. Az árnyékot nem lehet kézbe venni. Az igazi valóságban, foton különbségeket mutató területek, amelyek az arra fogékony intelligenciának értesülést adhatnak. Az árnyék, mint kétdimenziós jelenség nem valóságos tárgy, egy érzéki csalódás, az anyagnak tulajdonsága. Az anyag számtalan tulajdonságából egy sajátosság. Árnyék, rajz, festmény, mozaik, fotó, dia, film, tv-adás, stb. létezéséhez anyagnak, háromdimenziós testnek kell lennie a helyszínen, hogy előállhasson a kétdimenziós jelenség, a vízióval, a káprázattal az optikai-csalódással képet láthassunk. Viszont a látványban lévő értesülés, csak az azt értelmezni tudó élőlénynek mond valamit, esetleg az arra készített gépnek jelzést ad.

„3” DIMENZIÓ

Ez a kiterjedés, a végtelen „TÉRŰR–HELY”

A testek megjelenítik a kiterjedést, magukon hordozzák a térdimenzió fő tulajdonságát. A mi Univerzumunk ilyen és bármi, ami itt anyagként, tárgyként, létezik, az követi, felveszi a háromdimenziós helyzetet.

A TÉRŰR–HELY térfogatában, minden létező dolog anyag, az anyagnak tulajdonsága, vagy az anyagnak a hatása, kivéve a kiterjedést. A TÉRŰR–HELY, mint kiterjedés, mint tér, nem tágul, nem szűkül, nem görbül! Az anyag létezéséről nem vesz tudomást, az anyagra nincs visszahatása.

A TÉRŰR–HELY végtelen térfogatú és semmilyen felülettel nem rendelkezik. Az anyag mozgását nem akadályozza és nem is segíti. A kiterjedés nem válaszol az anyagra. Az energia idomul a TÉRŰR–HELY kiterjedésére és térfogatot követve, teret ölelve anyaggá lép elő. A kiterjedésben az energia anyagként, térfogatot létrehozva van jelen. Az anyag halmozódik, csoportosul, energia különbségeket hordoz. Amerre elvándorol a tér-térfogatban, arra viszi önnönmaga érvényes tulajdonságait és hatásait. A természeti törvények az anyaggal léteznek, az anyagok hozzák létre egymás viszonyában, egymás közt, s a környezetükben hatásokat mutatnak. Ahol nincs anyag, ott a természeti törvények sem kerülnek elő. Minden anyagi hatás, csak anyagokra, anyagok tulajdonságaira van hatással.

A TÉRŰR–HELY nem rendelkezik a hőmérséklet, a sugárzás, az idő, a tömeg, a tömegvonzás, a sebesség, a vákuumhatás, stb. tulajdonságokkal, ezek mind-mind anyagtulajdonságok. A kiterjedésre ne húzzuk rá, a különféle anyagoknak a tulajdonságait! A kiterjedés világegyetemi átlagtérfogatában köbméterenként, egy-egy atom létezik, míg fotonok millió számban.

Az anyag az Ősrobbanás energiájából épült fel. Az Ősrobbanás a kiterjedés nélküli pont állapotából a végtelennek tűnő energiamennyiségével széjjelvetődött a TÉRŰR–HELYBEN. Valószínűleg kezdetben, amíg nem lett anyaggá az energia, addig sem hője, sem fénye nem volt. Fénysebességnél viszont gyorsabban áradt széjjel a térben nyers energiaként, az energiaszabályok szerint, megjelenve, eltűnve, előlépve, újra mutatkozva óriási távolságokra vetődve. Akár 92 – 94 milliárd fényév átmérőjű gömbtérfogatnyi távolságokra elvetődhetett, megjelenhetett a térben. (A tudomány legújabb adatai szerint.)

Az energia mérhetetlen potenciállal „0. dimenziós” állapottal jelent meg és végtelenszerű anyagmennyiségre alakulva van jelen a „3. Dimenziós” térfogatban. A kiterjedésbe jutása után, széjjeloszlott az eredeti pontszerű állapotban lévő energia, a legkisebb pontszerű energiaadagjáig tagolódott, vagyis az energiakvantumig. Ezeknek továbbra sem volt még önmagukban kiterjedésük nem rendelkeztek testállapottal. A kiterjedésben elkezdtek teret fogni, pl.: Labdacs vagy Möbius mozgást végezve. A kiterjedés hatására, pontszerű potenciáljukkal térutánzásba léptek. Ekkor a kiterjedésbe került összes energiának kb. 5% része anyaggá, antianyaggá formálódott, anyagkvantumra változott, majd ütközött, áthasonult és halmozódott. Kialakultak az anyagok részecskéi és velük a tulajdonságaik. A részecskék többlépcsős halmozódása, majd azoknak az újabb halmozódása és sorozata, létrehozta a protont, neutront, elektront, stb., majd ezekből összeállt a látható, Univerzum.

Az anyagkvantumot fenntartó energia, ha testállapotból, pontszerű lesz, akkor energia-önmaga állapotában, (nyersenergiaként) kiléphet a kiterjedésből. Amikor már lemerült kikerülhet a három dimenzióból, de ha nem megfelelő a lemerüléssel járó átalakulása, akkor, mint tetterős energiaegység, visszajön. Kiterjedést előidéző erőspotenciállal rendelkező energiakvantumként nem tud a nulla dimenzióba visszakerülni. A fölös energia visszaveti, s a kiterjedésben valamerre belépve, megjelenve, az energiakvantum újra teret utánoz. Megérkezése után térutánzatával ismét kialakítja az anyagkvantumot, ez okból az anyag, antianyag valamelyik állapotát. Az anyag, csak anyagnak valós, a valóban létező a kiterjedésnek vízió. A kiterjedésnek, más néven a TÉRŰR–HELYNEK nincs reakciója az anyagra, az anyagnak a térben való megjelenésére, létezésére, viselkedésére, semmilyen hatással sem válaszol. A TÉRNEK nincs olyan oldala, mennyisége, tulajdonsága, megfogható bármije, amire az anyag fizikai hatást gyakorolhatna. Viszont illik rá a Parkinson törvényeiből az egyik rész. Idézet: „…minden, amit ki lehet számítani, ki lesz számítva és… minden, amit nem lehet kiszámítani, az is ki lesz számítva.”

Einstein matematikaszámításokban, az egyenleteivel olyan következtetésekre jutott, hogy „nagytömegű testek közelében a háromszög szögeinek összege eltér a 180 foktól. Gömbszerű, görbült felületeken kisebb a szögek összege, mivel az oldalak hajlásai, görbületei elvesznek valamennyit a szögfokok számából. A Tér anyagtalan helyein viszont továbbra is 180 fok. A Tér és az Anyag kölcsönhatásban van.”

A Takácsizmus álláspontja szerint anyag csak anyagra hathat, az energiavándorlás révén. Nagytömegű testek környezetében egyéb anyagoknak kell lennie, amelyek befolyással lehetnek a közelükbe kerülő anyagok viselkedésére. A változást anyag idézi elő, anyagon. A szögmérés a matematika területén lehet elméleti, geometriai igazság, de a valóságban mindig anyaghoz kapcsolódó, ahol az anyaggal érintett anyagot, ráható hatások befolyásolják. A Térnek, mint TÉRŰR–HELYNEK nincs olyan tulajdonsága, amelyre bármilyen anyag-együttállási forma hatást gyakorolhatna. A Teret anyaggal nem lehet görbíteni, mélyíteni, ritkítani, sűríteni, befolyásolni. Sem önmagától, sem a térfogatában lévő energiától, mint anyagtól nem tágulhat. Melyik része tágulna és hová?

A TÉRŰR–HELY tulajdonságaiból, kiemelhetjük a folytonosságát. A térnek nem lehet félretolni a legparányibb térfogatát sem. Az anyag a saját térfogatával belesimul a kiterjedés térfogatába, mint egy különleges árnyéknak egy háromdimenziós fajtája. Az anyag kitölti, átfogja a saját térfogatával a teret, de az ott lévő kiterjedést nem nyomja félre, nem befolyásolja, nem irányítja, belesimul víziós hologrammal. A hóekék, a hótolók, félretolják a havat és ez által járhatóvá teszik az utakat. Tértolók nincsenek! Anyagból pláne nem lehetnének a tértolók, mivel az anyag nem hat a kiterjedésre, a TÉRŰR–HELYRE. Az anyag a kiterjedés felől értelmezve ENERGIAVÍZIÓ, az energia hologramos kivetülése a térben.

A tengeralattjáró az óceánok vizében úszva a víztömeget félrenyomja, s a helyén tartózkodik a továbbhaladásának idején. Az acélfalazat, a belsőlevegő, az emberek, felszerelések, gépészet, a torpedók, stb. foglalják le az óceánvízének néhány köbméternyi helyét. A felszálló levegőbuborék is félretolja a vizet. A TÉRŰR–HELY térfogatában az anyag nem tolja el útjából a teret, hanem átívódva, kiterjedésbe vetítődve halad át benne. Az útmentén az autóval halad a kétdimenziós árnyék, de csak rávetül az útmelletti sávra. A háromdimenziós kiterjedésnek az anyag háromdimenziós árnyékféleség, egy jelenség. Mi az anyagból kinézve próbáljuk megérteni a kiterjedést, a TÉRŰR–HELYET. Mi is lehet az a végtelen térfogat? Helyzetünk hasonlít arra, mintha az árnyék tudatra ébredne és a kétdimenziós árnyékfelfogásából szeretné megérteni a háromdimenziós létezést.

További dimenziókról elmélkedhetünk, de eddig semmilyen realitást, ráutalás tényét sem sikerült a valóságban fellelnünk. Tudósaink, különféle számítgatásaikkal feltételezik egyik másik dimenziónak a létét, de eddig nem jutottunk hozzájuk közelebb.

A mi Univerzumunkban, a mi Világunkban a 0, az 1, a 2, dimenzió sem található meg önmagában. Viszont gondolati úton és a gyakorlatban lévő anyagtulajdonságokkal, mint jelenségekkel utalni tudunk a létezésükre. A TÉRŰR–HELYBŐL visszafelé könnyebb a kutakodás, mivel a háromdimenziós kiterjedésnek az ismert tulajdonságait felhasználhatjuk.

A PONTELMÉLET 1.
(Részlet a TAKÁCSIZMUS – TÉZISEIBŐL.)

A pontszerű létező jelenségekhez, bármennyi pontszerű létező jelenséget hozzáadunk, eredményül egyetlenegy pontot kapunk.

Hatalmas energia adagot, amely pontszerű állapotban van, ha szétoszlatnánk, akkor minden egyes eredmény adagja is pontszerű lenne.

A pontszerű energia jelenségekre a háromdimenziós kiterjedés, a TÉR, sajátos hatással van. Az energia pontszerűségnek, a három dimenzióban kiterjedésbe kell rendeződnie.

A pontszerű energiaadagok, mint energia jelenségek, a kiterjedésben teret utánozva léteznek.

A pontszerű energia jelenségek a háromdimenziós kiterjedésben, mozgással kiterjedést ölelnek fel, teret utánozva testállapotba lépnek, anyaggá, részecskévé alakulva léteznek tovább.

A pontszerű energiáknak másféle tulajdonságaik vannak, mint a kiterjedésben létező energiás-anyagi részecskéknek.

A részecskéknek a halmozódásaikkal, kupacozódásaikkal, fűződéseikkel, kapcsolódásaikkal változnak a tulajdonságaik, de a belsőmozgással létrehozott, teret utánozó térfogataikat megtartják, még a fekete lyuk állapotban is.

A különféle mennyiségű anyagegyüttállások, fűződések viszik magukkal az újonnan előálló tulajdonságaikat, hatásaikat, arra, amerre elkalandoznak a TÉR-ŰRHELYBEN, a kiterjedésben.

A természeti törvények, anyagtulajdonságok, ott lépnek hatásba ahol az anyag tartózkodik. (az idő, mint anyagmozgás, a vákuumhatás, a hőmérséklet, a tömegvonzás, halmazállapotok, mágnesség, rezgés, a sugárzás, stb.)

A pontszerűséget nevezhetjük NULLA-DIMENZIÓNAK.

1. A pontszerű energiacsomagokat nem látunk, mivel nincs kiterjedésük és a három-dimenzióban nem maradnak meg pontszerű állapotban. A kiterjedésben térbeli mozgásukkal testet mutatnak. Viszont mindenfelé, (körülöttünk) teret utánzó energiát, vagyis anyagokat látunk.

2. Az ENERGIA–ÖNMAGA ÁLLAPOTÁBAN, amint a TÉRŰR–HELYBE érkezett, vagy csak idebillent a tartós állapotából, azonnali hatállyal széjjelvetődött, Ősrobbanásban széttaszította, széjjelárasztotta, szórta önmagát a legkisebb energiaadagjáig. Egyenletesen betöltötte a közelebbi Teret, annak térfogatát. Az energia, amíg nem változik át anyagállapotra, addig nincsenek anyagra jellemző tulajdonságai. A széjjeláradást valamiképpen úgy kell elképzelnünk, hogy egyik pillanatról a másikra, betöltötte az energiakvantumok pontszerű, végtelen mennyiségnek tűnő halmaza, a teret. Az energia, az aprózódásban pontszerű lett továbbra is, mint végtelenszámú egyes állapotú, legparányibb mennyiséggel rendelkező erőcsomag, de mezőt, felhőt alkotott a halmaza. A pontszerűség elgondolása nem könnyű, mert tapasztalataink szerint, aminek nincs kiterjedése, az nem létezik tárgyként, testként, valóságként. A szappanbuborékot értelmezhetjük úgy, hogy egy szappanos vízhártya, gömb kiterjedésbe öleli a semmit. Az energiakvantum ennek a fordítottja mert, mint létező valami, nincs kiterjedésben. Viszont a három dimenzió, hatással van rá, s emiatt kénytelen kiterjedésbe rendezni önmagát. Határozatlan felületű testszerűséget vesz fel, anyaggá alakul, kiterjedést mutat be, anyaaggá lép elő. Anyagkvantummá alakítja önmagát, majd fűződve részecske lesz belőle. A részecskék tovább halmozódnak, a sajátságos szabályaik szerint. Felépülnek a térben, mozgásba keverednek és láthatóvá válnak az Univerzumban, mint parányi rezgő, buborék-szerűségek eredményei. Az energia a háromdimenziós térben, anyagállapotban létezik.

3. Az Ősrobbanás másként is lezajlódhatott. Az energiapontok sokaságai a kiterjedésben átléptek anyagi megjelenésbe. Az anyagi pontok sokaságai a Térben több milliárd fényév kiterjedésű világegyetemi mezőt képeztek. Az akkori Univerzum nagyságát kitevő mező apránként körzetekre, részekre tagolódott. Az Ősrobbanás nem csak az első pillanatokban történt, hanem később is és több helyen. A részekben az anyag, anyagtulajdonságokat mutatva, anyag-antianyag már fűződött, halmozódott, gravitációt, magfúziót, robbanásokat, hőt, sugárzást is gyárthatott. A „KVAZÁROK” ősi fényei, ősi kinézetei a kezdeti energiapontokból kialakult anyaghalmozódásokban, a „KÉSLELTETETT ŐSROBBANÁSOK-sorozatában” a beindult szétáramlásban, az akkor és ott létesült anyagkvantumok mozgásaiból származhatnak. Tehát nem csak egy óriási Ősrobbanási góc volt, hanem ahány ŐS-KVAZÁR keletkezett, nagyjából mindet, egy-egy Helyi-ősrobbanás előzte meg, az első percben ment végbe mind. Az energiakvantumok aprózódása, megjelenése, után azonnal tér átfogásba, térfogat felölelésbe kezdtek, vagyis anyaggá, antianyaggá léptek elő. A kvantumos antianyag - anyag egymásra hatásától visszaalakultak energiakvantumos állapotra, s ez eltűnésekkel járt. A pontszerű energiakvantumok újbóli megjelenéseik pillanatszerű idők alatt megtörténtek és a kiterjedésben ismét térfogat befogásba kezdtek, vagyis anyaggá, antianyaggá léptek elő. Addig ismétlődött és mindinkább térben távolodott a folyamat, amíg az antianyag megjelenés megszűnt. A normál, anyagkvantumos mező kitöltötte milliárd fényév hosszan a Teret.

4. A tágulásban anyagkvantumos ködfelhők váltak önálló, elkülönült térfogatokba, elő galaxisokba. A KVAZÁR galaxisok korosztályai egyre-másra változtak, hasonlóan, mint a csillagok nemzedékei. Kezdetben csak részecskék, majd hidrogén, hélium és később további anyagok is táplálhatták őket, mint ősi fekete lyukakat. A kvazárok nemzedékei a világűrbe dobott anyagi részecskéit (jet) a távolságok láthatatlan felhőkként rejtették, mindaddig, amíg a belső anyagkvantumos fűződéseikkel látható méretű anyagokká épültek fel. Idővel ezek a felhők újabb és modernebb galaxisokat kezdtek formálni.

5. Az egy darabos, pontszerű ENERGIAKVANTUM a kiterjedésben kénytelen testet ölteni, teret fogni. Határozatlan felületű, felhős, látomás jellegű megjelenéssel, olyan kinézettel, amely a kvantumos állapotú anyagoknak tulajdonsága. Nyers, eredendő, ős-energiát nem lehet önállóságában fellelni, mert az Ősrobbanástól kezdve kiterjedésbe rendeződik, anyagállapotra vált és abban is marad, amíg itt tartózkodik a TÉRŰR–HELYBEN.

6. Az ENERGIA, másmilyen dimenzióból származik. A mi háromdimenziós kiterjedésben lévő anyagi világunkból lehetetlenség ráismerni a „0” dimenzió tulajdonságaival rendelkező eredeti energiára. Viszont, a tudományaink fejlődése folyamatos, előbb vagy utóbb többet megtudhatunk a mienktől eltérő, valóságos dimenziókról. Jelenleg hiányzik a ráismerés lehetőségéhez, a tudástárunkból több felismerést segítő, lényeges ismeret. Addig is, az elméletek sokaságain keresztül próbálunk eljutni az igazi megismerés eléréséig, pl.: logikai ötletezésekkel, újabb elméletek változataival, de azért a tudomány körül maradva.