Gary Chapman

Segítség,
szülők lettünk!

részlet

HARMAT
Budapest, 2024

Originally published in the U. S. A under the title:

Now What? part of Happily Ever After, by Gary Chapman

Copyright © 2008 by Gary Chapman

Hungarian edition © 2010, 2023 by Harmat Publishing Foundation with permission of Tyndale House Publishers, Inc.

All rights reserved. Minden jog fenntartva.

Első kiadás: 2010

Kartonált kiadás: 2016

Változatlan kiadás: 2024

Fordította: Dr. Mirnics Zsuzsanna

Felelős szerkesztő: Ferenczi Andrea, Gér-Bódiss Tímea

Borító: Müller Péter

ISBN 978 963 288 554 4

Tartalom

Bevezető gondolatok

1. A házasság mint prioritás

2. Hatékony időbeosztás

3. Optimális családi költségvetés

4. Nevelési módszerek

5. Az intimitás kulcsa

Zárógondolatok

Emlékeztető

Jegyzetek

BEVEZETŐ GONDOLATOK

Könyvem nem a gyereknevelésről szól, noha kétségtelen, hogy tanácsaimmal a szülőknek szeretnék szolgálni. Még csak nem is a házasságról írok, bár ezzel kapcsolatban is megfogalmazok néhány tanácsot. Könyvem lényege egyetlen kérdésben foglalható össze: Hogyan tarthatjuk házasságunkat életben a gyermek(ek) érkezése után is?

Nemrég egy kétségbeesett fiatal apával beszélgettem, aki szomorú hangon panaszolta:

– Úgy érzem, elveszítettem a feleségemet.

Szavai hallatán határoztam el, hogy megírom ezt a könyvet.

– Hogy érti ezt? – kérdeztem.

– A kisbabánk elvette tőlem a feleségemet.

– Mondja el, hogyan történt!

– Három éve voltunk házasok. Valóban jó kapcsolat volt köztünk. Szerettünk volna babát vállalni, és egyetértettünk, hogy eljött az ideje. Ha tudtam volna, hogy a kicsi érkezése tönkreteszi a kapcsolatunkat, soha, de soha nem egyeztem volna bele!

– Mit ért az alatt, hogy tönkretette a kapcsolatukat?

– Úgy érzem magam, mintha nem is élnék házasságban – válaszolta. – Feleségem egész élete a baba köré szerveződik, s végső soron az enyém is. Olyan, mintha mi ketten nem léteznénk többé. Szülőkké váltunk, a házasságunk azonban csődbe jutott.

– És mi a helyzet a szexuális életükkel? – kérdeztem.

– Semmi. Gyakorlatilag nincs köztünk intimitás. Mióta a babánk megérkezett, összesen két-három alkalommal voltunk együtt.

– Beszélt már az érzéseiről a feleségének? – kérdeztem.

– Megpróbáltam. Nem ment könnyen. A múltkor azt mondta, el sem tudom képzelni, milyen nehéz gyereket nevelni s közben dolgozni is. Azt tanácsoltam, adja fel a munkáját, de úgy véli, kizárólag az én fizetésemből nehezen jönnénk ki. Én azt gondolom, megoldanánk… de már nem akarok vele emiatt veszekedni. Tudom, hogy önzőnek tűnök, mégis egyetlen kívánság vezérel: vissza akarom őt kapni, és szeretném, ha minden olyan volna köztünk, mint a babavárás előtt.

Amikor befejeztük a beszélgetést, máris ott motoszkált a fejemben a gondolat: erről a kérdésről könyvet kell írnom. Tudom ugyanis, hogy az idézett fiatal férj esete nem egyedi. A harminc év alatt, amíg házassági tanácsadóként dolgoztam, igen sok hasonló történetet hallottam. Afelől sem volt kétségem, hogy az idézett fiatalember felesége hasonlóan frusztrált lehet, mint férje; folyamatos küzdelmet folytat a szülő- és a házastársi szerep összhangba hozásáért. Úgy vélem, házaspárok ezrei küzdenek hasonló nehézségekkel.

Nemrégen egy másik fontos találkozás is történt az életemben, egy fiatal hölgy nyitott Bibliával a kezében fordult hozzám.

– Dr. Chapman, mikor tart már előadást arról, hogy a gyermekek érkezése miképpen változtatja meg a házasság működését?

Volt egy olyan gyanúm, hogy kérdése célja nem más, mint előkészíteni mélyebb problémái feltárását. Visszakérdeztem tehát.

– Miért?

– Azért, mert össze vagyok zavarodva – válaszolta. – A Bibliában az áll – mutatott a 127. zsoltárra –, hogy „Bizony az Úr ajándéka a gyermek… boldog az az ember, aki ilyenekkel tölti meg a tegzét”. A férfit minden bizonnyal boldogság keríti hatalmába, az asszonyok azonban nem mindig osztják ezt az örömöt. Arra készültem, ha majd egyszer gyermekünk lesz, a kapcsolatunk még szorosabbá válik. Nem így történt, sőt éppen ellenkezőleg. Amióta kisbabánk van, romokban hever a házasságunk.

Megnyugtattam, nincs egyedül elkeseredettségével, s hogy a legtöbb házaspár számára a baba születése utáni első tizennyolc hónap közös életük egyik legküzdelmesebb időszaka. Az édesanyák gyakran elszigeteltnek, túlterheltnek érzik magukat. Házastársuk részéről elutasítást élhetnek meg, vagy azt, hogy nem méltányolják fáradozásukat. Gyakran nem érzik magukat vonzónak.

– A férjem egyszerűen nem érti, mitől fáradok el ennyire. Panaszkodik, hogy már nem sütök neki meggyes lepényt. Napról napra fülig merülök a pelenka tartalmában és a kiböfögött ételben, ő pedig meggyes lepényre vágyik.

A kisgyermekes apák ugyanakkor úgy érzik, házastársuk nem törődik velük, már nem fontosak feleségüknek, ami önértékelésüket is befolyásolja. Immár a második helyre szorultak, a baba mindenekfelett az első. S egyre fokozódik bennük a neheztelés érzése. Nem elsősorban a babára haragszanak, hanem feleségük figyelmét hiányolják.

– Szinte soha nem tud rám időt szánni! Mindig csak a baba, a baba és a baba! Még akkor is fél egyedül hagyni a kicsit, ha nagyritkán rászánom magam, hogy randevúzni vigyem. Amikor pedig kikölcsönzök egy filmet, hogy legalább pár órára magam mellett tudjam, már annyi energiája sem marad, hogy végignézze velem.

Vajon a kisgyermekes időszakban miért nehezedik ilyen fokú nyomás a házasságra? Azért, mert a gyermek házasságba való belépésével potenciális konfliktusok sokasága jelentkezik.

A gyerek többletmunkát jelent. De azt ki fogja elvégezni? A mama vagy a papa?

A több feladat sokkal több időt igényel. De kinek az idejét? A mamáét vagy a papáét?

A több feladathoz több energiára van szükség. Ki fog több energiát szentelni a sokasodó feladatoknak?

A gyerek sokba kerül. Vajon a korábban kikapcsolódásra és szórakozásra fordított forrásokat kellene feláldozni?

Az édesanyák a gyermek életének első hat hónapja során érzik legintenzívebbnek a házasságra nehezedő nyomást, mivel ebben az időszakban kell kigazdálkodniuk a jelentősebb idő- és energiaráfordítást. Az édesapák viszont a gyermek hat–tizennyolc hónapos kora közt élnek át megterhelést, amikor feleségüket a korábbinál kritikusabbnak, kevésbé támogatónak, és szexuálisan elutasítónak élhetik meg.1

És sajnálatos módon a másfél éves kor elérésével sincs még vége annak a nyomásnak, amit a gyerek jelent a házasságra nézve. Első találkozásunk alkalmával Jim és Evelyn tizennégy éves lányuk tanulási problémái miatt kért tőlem segítséget, majd röviddel később feltárták saját kapcsolati problémáikat.

– Úgy tűnik, amikor Julie-ról van szó, egyetlen kérdésben sem vagyunk képesek egyetértésre jutni. A lányunkkal kapcsolatos nézeteltéréseink végül oda juttattak bennünket, hogy egyfolytában harcban állunk. Ez egyikünknek sem jó, de nem tudjuk, mit tegyünk. Napról napra összetűzésbe keveredünk Julie miatt.

Néha megkérdezem a pároktól, hogy milyen volt a házasságuk a gyerek megérkezése előtt? Többnyire azt válaszolják, hogy igen, akkor is voltak vitáik, de abban reménykedtek, hogy a baba majd közelebb hozza őket egymáshoz. Ez a remény azonban teljesen alaptalan. Egyetlen kisbabától sem várható el a kapcsolat megerősítése, egyszerűen nem ez a dolga a gyereknek. A gyerekek sem a jó, sem pedig a rosszul működő házasságért nem tehetők felelőssé. Az viszont bizonyos, hogy jelenlétük felfokozza, kiélezi a már fennálló problémákat. Carolyn és Philip Cowan tíz éven át tartó követéses vizsgálat során megbizonyosodott róla: „a gyermekes családokban a házasság működőképességét a gyermek születése előtti kapcsolat minősége határozza meg legerősebben.”2

A gyereknevelés olyan közös vállalkozás, amelynek legfontosabb eszközei a kommunikáció, a megértés, a szeretet, valamint a kompromisszumkészség. Azok a párok, amelyek ezen attitűdöket és készségeket a gyerek érkezése előtt nem tudták kialakítani, a kisgyermekes időszakban sem fogják automatikusan működtetni.

Vannak olyan házasságok, amelyek a gyerekvállalás előtt kifogástalanul működnek, a kisgyermekes életszakaszban aztán mindkét fél olyannyira „jó szülő” akar lenni, hogy ezenközben észre sem veszi kapcsolatuk hanyatlását. A viszony megromlása általában nem nyílt konfliktus következménye, és természetesen nem egyik napról a másikra alakul ki. Sokkal inkább az intimitás fokozatos eróziójáról van szó, ami az együtt töltött minőségi idő, a szeretet kifejezése, valamint a kommunikáció csökkenésének tudható be. Ezekben a házasságokban a kapcsolat helyreállítása akár zökkenőmentes is lehet, hiszen jó alapról indultak. Amikor tehát az egyik fél megosztja társával aggodalmait, együtt korrekciós lépéseket tehetnek annak érdekében, hogy közös életük a megszokott mederben folytatódhasson.

Másrészről azoknál a pároknál, akik már a babavárást megelőzően egészségtelen kapcsolati mintákat alakítottak ki, a házasság helyreállításának útja sokkal hosszabb és nehezebb. A szükséges változtatások – hatékony konfliktusmegoldás, értelmes kommunikáció, a különbözőség iránti tolerancia, kompromisszumos megoldások keresése a győzelem lehetősége helyett, valamint a szeretetnyelvek alkalmazása − időigényes. Hangsúlyoznom kell egyúttal azt is, hogy soha nincs késő. A felsorolt készségeket bárki és valamennyi házaspár megtanulhatja, feltéve, hogy erre kellőképpen motivált.

Meglehet, önt is az a kérdés foglalkoztatja, miként őrizhetné meg házassága életképességét azt követően is, hogy szülővé vált. Meggyőződésem, hogy erre a kérdésre is vannak jó válaszok. Ebben a könyvben arra törekszem, hogy megosszam őket.

Munkám terjedelmének szándékosan szabtam határt. Tudatában vagyok annak, hogy a kisgyermekes párok nagy részének nincs ideje olvasni. Ha azonban ön kellőképpen gyors, a lényeget akár két óra alatt megértheti. Reményeim szerint a későbbiekben tud majd időt szakítani újabb könyvekre, ahogy kapcsolata megújítására is. Olvasni fog a családi költségvetés optimalizálásáról, hogy a valódi értékek a megfelelő helyre kerüljenek az életükben. Ami azonban ennél lényegesebb, szeretném bemutatni, miképpen lehet újjáépíteni a házasságban az intimitást, s azt életben tartani, miközben mindketten megpróbálnak szülői hivatásuknak maximálisan eleget tenni. Rá fog ébredni, nincs egyedül ezen a nehéz úton. Sokan rátaláltak már a titok nyitjára, miként lehet egészséges kapcsolatban élni, és mellette sikeresen gyermeket nevelni. A rövid fejezeteket záró útmutatók segítségével a gyakorlatba is átültetheti mindazt, amit olvasott, hogy házassága új irányt vehessen.

Biztosíthatom önt, mindez lehetséges. Önnek is van esélye arra, hogy boldog házasságban éljen, s ugyanakkor sikeres szülő legyen.

Kiadja a Harmat Kiadó

1113 Budapest, Karolina út 62.

Telefon/fax: (1) 466 9896, (1) 386 0865

E-mail: harmat@harmat.hu

Honlap: www.harmat.hu

Felelős kiadó: Herjeczki Kornél

Műszaki vezető: Bernhardt Péter

Elektronikus változat: Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Bona Nova SC – SIL Open Font License

Crimson Text – SIL Open Font License

Noto Serif – Apache License 2.0

Source Serif 4 – SIL Open Font License