Balassa Krisztián

Marionett
Fenomenál

– részlet –

KALLIGRAM
2022

A kötet megjelenését a Nemzeti Kulturális Alap támogatta.

Copyright © Balassa Krisztián, 2021
ISBN 978 963 468 330 8

Köszönettel Gergőnek, Henriettnek, Mártinak, Tibsónak és a bennem élő Fenomenálnak, hogy addig hajszolt, amíg befejeztem ezt a könyvet.

„A marionettek gyönyörűek. Az ő rendíthetetlenségük szerelemben, bűnben, örömben, bánatban – heroikus, emberfeletti, lenyűgöző. Nézni azt a merev erőszakot, amivel egymásra vetik magukat, hogy ölelkezzenek vagy harcoljanak egymással, maga a gyönyör… Szeretem ezeket az élettől megfosztott, mégis a halhatatlansághoz oly közeli marionetteket.”

Joseph Conrad R. B. Cunninghame Grahamnek címzett levele, 1897. december 6.

„A vágyainkon kívül önmagunkból semmi sem érdekel bennünket, de vágyainkat nem mi választjuk. Vágyaink választanak és határoznak meg bennünket, és azon a napon, amelyen e vágyaktól megszabadulva felébredünk, nem győzünk csodálkozni, hogy mit műveltek velünk.”

Marcel Jouhandeau (Hamvas Béla: Anthologia humana, Egyetemi Nyomda, 1946.)

„Vágyak s kívánságok mozgatnak, siettetnek, nyugtalanítnak szünettelen bennünket, amik ha teljesülnek, éppannyi új vágyat szülnek. Hát ezért éljünk? Vagy ezek volnának annyira érdekesek, hogy érettük érdemes vakon vagy bénán vagy kolduskenyéren is élnünk? Vagy mert ösztönünk mélyén él a tudat, hogy állati testbe zárt istenek vagyunk, örökké voltak – örökké valók? S az örökkévalóságban annyi a mindenféle lehetőség: még boldogok is lehetünk?”

Gárdonyi Géza: Titkosnapló – A természet kalendáriuma, Helikon, 2014.

Előszó

! M

,

. i

.

?

. -é.

;

r,

t

,

h

.

,

.

a

,

.

g

!

y,

–

–

–

–

–

–

–

–

t

, u.

k?

h

.

,

???

.

:

(

o

g),

y

/

í

–

?

gy

.

l,

!

e,

.

.

g

.

,

y!

–

–,

e

?

.

,

n?

Heimweg Kristóf

Stuttgart, 2019. március 20.

FENOMENÁL [ë-ë] főnév -t, -is [e-ë] v. -ok, -ja (választékos) Különleges képességekkel rendelkező természetfeletti jelenség. „A fenomenál hálót vont köré és a hatalmába kerítette.”

A magyarok kijövetele
Sajtókörkép

Amilyen hirtelen felbukkantak a magyarok Európa szívében ezer évvel ezelőtt, és legendás történetekkel, nyelvvel és gazdag kultúrával rendelkező országot hoztak létre, olyan gyorsan kerültek egyszer csak az eltűnés szélére. Ahhoz, hogy a nagyvilág megérthesse, mi történik jelenleg az Európai Unió közepén, álljon itt egy visszatekintés és lapszemle az elmúlt időkből, Magyarországról, időrendi sorrendben.

(Bulcs Lehel sajtókörképe)

Nemzeti Hang – országos napilap

A rendőrség közleménye szerint az elmúlt napokban ismeretlen tettesek ellopták a bizalom, a demokrácia és a számonkérhetőség szavakat. Budapest rendőrfőkapitánya szerint a nyomozás nagy erőkkel folyik, minden egységet riasztottak. Személyi sérülés egyelőre nem történt. A kormányszóvivő szerint meg kell akadályozni, hogy a jövőben hasonló dolgok történjenek, hiszen a magyar emberek érdeke, hogy minél választékosabban tudják kifejezni magukat, és ehhez a kormány minden támogatást szeretne megadni. Bár a nyomozást nem akarják befolyásolni, de egyértelműen a háttérhatalom ármánykodását sejtik a háttérben, akik ellopják nemzeti szavainkat, hogy mindenféle ismeretlen, idegen nyelvű szavakat telepíthessenek Magyarországra.

Az ellenzék egyik vezetője szerint ez a következő lépés a kormány részéről, hogy szisztematikusan tönkretehesse az országot. Eltünteti azokat a szavakat, amelyek számára veszélyesek. A magukat függetlennek nevező képviselők megígérték, hogy minden szükséges lépést megtesznek majd, hogy e mondatelemeket akár nemzetközi nyomozás segítségével megtalálják.

Esti Hírek – pesti napilap

A kormánypárt egyik prominense (aki a párt alakulásakor az elsők közt lépett be, és rengeteg kitüntetést kapott, tévés műsorvezető, újságíró, tehát biztos tudja, mit beszél – a szerk.) azt nyilatkozta, hogy e szavak elavultak voltak, és az élet sokkal egyszerűbb lesz ezután, csak ki kell hagyni őket a mondatokból, esetleg ízes magyar káromkodást tehetünk a helyükre, vagy a székely rovásírás megfelelőjét kell behelyettesíteni. Egészségükre!

A kormányfő még nem nyilatkozott, de meggyőződésünk, hogy nem is fog, hiszen a legutóbbi nagy értékű lopás esetén – amikor a köztársaság szót rabolták el azóta is ismeretlen elkövetők – egy szót sem szólt, még a közösségi oldala is teljesen elnémult.

Magyar Tudat Rádió 89.6

A Magyar Tudományos Társaság állásfoglalásában kifejtette, hogy szerencsére a magyar nyelv annyira választékos és sokrétű, hogy egyelőre nem kell attól tartani, hogy egyes mondatokat nem tudunk befejezni. Javasolták az együttműködés, a népuralom és az ellenőrizhetőség szavakat az ellopottak helyett. Megjegyezték viszont, hogy ami felsőbb szinteken a magyar nyelvvel történik, az elfogadhatatlan. A délután folyamán két kutatóközpontot soron kívül elcsatoltak tőlük, mostantól egy új, még meg nem nevezett intézmény részei lesznek. A támogatásukat azonnali hatállyal megkurtították. Az intézet vezetője közleményt szeretett volna kiadni, de a késő délutáni órákban ismét bűncselekmény történt, ellopták a tiltakozás, a tüntetés és a felháborodás szavakat. Ez a rablás már annyira komoly volt, hogy nemcsak az alapszavakat, de a ragozott alakjukat is eltulajdonították. Igaz, ezt a rendőrség már nem hozta nyilvánosságra, és megkeresésünkre sem reagáltak.

A belügyminiszter kijelentette, hogy akármennyire sajnálja, de amíg a szavak nem kerülnek elő, a rendőrség semmilyen gyülekezést és megmozdulást nem engedélyez. Kéri a lakosság megértését. Kijárási tilalmat vezettek be, és hajtóvadászatot indítottak a rablók után.

Kokárda TV

A kormány által megbízott helyesírás-szakértő nyilatkozata a tévében: „Eddig, és ne tovább! Az egy dolog, hogy sok évvel ezelőtt beengedtük az arab számokat, de gátat kell szabni az új jövevényszavak, mozaikszavak és az argó elterjedésének. Ha kell, inkább ne is beszélgessünk. Mégiscsak a kultúráról van szó!”

Szent Orákulum Rádió 103.1

Az egyházi vezetők országos kongresszusán a szerénység volt a fő téma. Elmagyarázták, hogy a jövőben a visszafogottságot és szóbeli szegénységet fogják támogatni, hiszen a bőbeszédűség és választékosság a hiúságnak és a falánkságnak a jelképei. Javasolták, hogy egyes szavakat szándékosan tüntessenek el, hátha ezzel a probléma is eltűnik, amelyet e szavak okoznak. Ha nincs szó rá, a dolog sem létezhet. Az eltüntetendő szavak között szerepel a gonoszság, a kapzsiság, a korrupció, a cölibátus, a gazdagság és a képmutatás.

(Eredetileg a botrány, a titok és a pedofília szavak is szerepeltek a listán, de később a budapesti Szent Ivó-templom papja, Károlyi Ignác atya – aki egy tucat ministránsfiúval érkezett a sajtótájékoztatóra – tagadta, hogy e szavak valaha is léteztek volna. A szerk.)

Kreml Hírek – Iránytű TV

Az Európai Unió vezetője kijelentette, hogy ilyen példátlan lopássorozat még nem történt a közösség több évtizedes történetében, és minden segítséget megadnak a magyar hatóságoknak ahhoz, hogy sikerüljön előállítani a tetteseket. Eddig csak egy orosz-magyar nagyszótár került elő elég rossz állapotban, jelenleg restaurálják, hátha néhány orosz eredetű magyar szó helyreállítható. A magyar kormányfő visszautasította a külföldi segítséget, és egy közmondást idézett: „Ha ellopják alólad a lovat harc közben…” – ám a mondatot nem tudta befejezni, mert közben sajnos ezeket a szavakat is ellopták. Ellenben örült annak, hogy legalább bele tudott kezdeni; a kimondatlan szavak úgyis nagy múltra tekintenek vissza a magyar kultúrában. Az Unió szerint vizsgálatra van szükség, hogy megtalálják a még létező alanyokat és állítmányokat, és megőrizhessék őket az utókornak. Ezek hiányában nem tudnak kommunikálni a magyar állammal, aminek végzetes következményei lehetnek.

Irodalmi múlt – szépirodalmi portál

A kormány új ötlete szerint pár fontos szóval takargatnák a hiátust. Kiemelt támogatást, extra védelmet kap a haza, a család és a gyerek szó, nehogy eltűnjenek. Külföldről szemlélve úgy tűnhet, hogy e három szón kívül nincs is más a magyar szókincsben. Hirtelen megváltozik a nyelv nehézségéről kialakult nemzetközi kép, emberek özönlenek a külföldi nyelviskolákba, hogy az eddig legnehezebbnek tartott közép-európai nyelvet tanulhassák. Ellenzéki hangok szerint e szavak eddig is nagyon fontosak voltak, és azzal, hogy a kormány kiemeli őket természetes közegükből, még több figyelmet kapnak és könnyebben eltűnhetnek. Ha állandóan ezeket ismételgetik, a fogalmak kiüresednek és maguktól eltűnnek, hogy más szavak vegyék át a helyüket. Ez felháborító!

Pitypang – gazdasági hetilap

Az ellenzék tüntet és sztrájkol. Ellenzéki pártvezérek üres táblákat szorongatva gyülekeznek a város főbb pontjain. Beszámolók szerint csak néhányan vannak. Senki sem érti, mi van a táblákra írva, mivel azok csak az ellopott szavak helyét tartalmazzák. Az emberek a fejüket csóválva sétálnak el mellettük. Ez lenne a másik oldal? Mit tudnak felmutatni? Üres táblákat? Köszönjük szépen. Hát ezekre sem szavazunk! – mondja az utca embere.

Budai Polgár – napilap

A kormány visszautasítja a feltételezést, hogy bármi köze lenne a szavak eltűnéséhez vagy a jelenleg még létező szavak és szófajok bárminemű megkülönböztetéséhez. Ma Magyarországon minden szó ugyanolyan értékű, legyen főnév, ige vagy névelő. Megígérik, hogy létrehoznak egy etimológiai központot, ahol régi magyar szavak után kutatnak és újakat próbálnak alkotni. Még ugyanaznap újabb száztizenkét szót loptak el ismeretlen tettesek. A helyzet aggasztó. A szándék komolyságát kissé megkérdőjelezi, hogy a központ vezetőjévé a kormányfő lányának gyermekkori barátját kérték fel. Eredeti foglalkozása kályhaépítő-mester.

Mária Koronája Rádió 100.1

A köztársasági elnök nemzetközi sajtótájékoztatóján kijelentette, hogy a magyar emberek nem kerülhetnek olyan helyzetbe, hogy ne tudják magukat helyesen kifejezni, esetleg félbe kelljen hagyniuk egy mondatot. Senkit nem hagynak magára a mondat közepén, ezért a helyszínen létrehozott egy új szóösszetételt: bíborszájú-katlanpokróc. Kiemelte, hogy anyanyelvünk csodálatos és egyedülálló, semmilyen más nyelv nem rendelkezik ilyen rendkívüli képességekkel. Igaz, más nyelveken nem beszél a politikus, viszont felajánlotta, hogy a magyar állampolgárok bármelyik ellopott szó helyére díjmentesen behelyettesíthetik az új, általa létrehozott kifejezést. A bevándorlóknak kérvényt kell benyújtaniuk, de a külügyminiszter szerint egyértelmű, hogy ezen új szavakat nem vehetik el a magyaroktól.

Válasz TV

Írók és költők nemzetközi szavakkal próbálkoznak, de a magyar kormány tiszteletet követel, és kijelenti, hogy a magyar nyelv szavai nem helyettesíthetők idegen hatalmak szavaival, egyetlen betűt sem fogadnak be más kultúrákból, a jövevényszavaknak menniük kell! A még létező mondataink elejét és végét írásjelekkel fogjuk megvédeni és elhatárolni. Hamarosan pontok, felkiáltójelek és kérdőjelek borítanak be minden reklámfelületet az országban. Az Unió tisztségviselői megjegyezték, hogy ez eddig is minden nyelven így folyt, de a külügyminiszter nyomatékosan kérte, hogy ne oktassák ki a magyarokat arról, hogyan védjék meg a szavaikat. Ehhez minden országnak joga van.

Siegfried.hu – zenei portál

A művészet új utakat keres. A zenészek a zene nyelvén, a táncosok a tánc nyelvén próbálnak kommunikálni a közönséggel. Igaz, néhány gyanús balettmozdulat elég volt ahhoz, hogy az ország első zenei intézményének balettművészeit elmozdítsák pozíciójukból, és a híres, magyar származású zongoraművész nem szívesen látott vendég lett magyarországi koncertje után – amelybe egy-két fura akkordot is belecsempészett. Kormánybarát zenészek szerint több harmónia nem szerepelt a kottában. Magukat pártatlannak nevező zenészek szerint csupán egyszeri, véletlen hibákról van szó.

Thália veszte – az Erős Nemzet című napilap vezércikke

Két népszerű, kormánybarát humorista nyilatkozik: szerintük másként kell tekintenünk a szavak eltűnésére. Ez egy pozitív folyamat az országban, hiszen mindig is az volt a véleményük, hogy vannak szavak, amelyekkel nem viccel az ember. Ezentúl könnyebb lesz a dolguk.

A még függetlennek tartott sajtó kénytelen a megmaradt szavakkal kommunikálni, de vannak újságok, amelyekben így az üres oldalakon a pontokon, vesszőkön és felkiáltójeleken kívül nem maradt az égvilágon semmi.

Zero.hu – az egyik legolvasottabb magyar hírportál

A kormánypárti weboldalon csupa kérdőjelekből álló cikk jelent meg.

Center.hu – egy másik, népszerű magyar hírportál

Erre válaszul az ellenzékinek tartott weboldal csak felkiáltójeleket tartalmazó cikket írt. Ilyen adok-kapok is rég volt a magyar politikában. Izgalmas idők ezek, még külföldről szemlélve is.

A viszonylag nagy ismertségnek örvendő író, Heimweg Kristóf – válaszul a kialakult írásjelháborúra – nyílt levélként és vélemény gyanánt három pontot tartalmazó internetes bejegyzésével több millió lájkot gyűjtött be. Az embereknek tetszett a bátor kiállás, még ha sokakban visszatetszést is keltett, hogy egy művész politikai kérdésekben nyilvánul meg.

Kárpátalja Rádió 92.0

Az emberek alig beszélgetnek egymással, a nyelv fokozatos eltűnése igazából már senkit sem érdekel. Szerencsére a nemzetközi emotikonokkal – egy feltartott hüvelykujjal, százféle szmájlival – tökéletesen ki tudják fejezni magukat, nincs szükségük a bonyolult nyelvtanra. Egyszerűen jelzik a hangulatukat, és vakkantással meg morgással tudatják, ha valami problémájuk támad. Kommunikációban az ország megelőzi a korát. Aki egy jó, régivágású beszélgetésre vágyik, annak át kell mennie a határ túloldalára, ahol – bár nem az anyanyelvükön, de – megértethetik magukat. Emiatt sokan szomorúak.

A Brüsszeli Terv – Az unió lapja

Az Európai Unió soros ülésével egyidőben megjelent egy fénykép a magyar kormányfőről, ahogy egyedül áll magányosan, körülötte politikusok. A kép hamar híres lett, mert jól jelzi a magyar kormány kényszerű tehetetlenségét. Sajnos senki sem tudott beszélgetni a miniszterelnökkel, mert szinte az összes szó eltűnt, amelyeket pedig még képes lett volna kimondani, azokat már mindenki ezerszer hallotta. Este még azzal a gondolattal feküdt le, hogy a megbeszélésen majd kinyögi valahogy, hogy „Hajrá, magyarok!”, de sajnos az este folyamán ismét rablás történt, és az utolsó két szó is eltűnt e szerencsétlen közép-európai ország szókincséből. Ott áll tehát a kormányfő a képen, és keservesen küzd, hogy kimondja a híres mondatot, de nem sikerül. Mivel a megbeszélés elkezdődött, magára hagyták.

Radio Augsburg 95.5 fm

Miután a magyarok se olvasni, se írni, se beszélni nem tudnak többé, az országban a bizonytalanság uralkodik. A benzin hiánycikk, eltűntek az alapvető élelmiszerek a boltok polcairól, miután teljesen leállt az import-export. Mostanában sok nomád lovast látni mindenfelé, a magyarok lótenyésztésbe fogtak. Műholdfelvételek tanúsága szerint sátrakban élnek, hatalmas zöld területeken.

Az uniós biztos látogatást tett Budapesten, de vissza kellett fordulnia, mert egy lovas hátulról nyilazva figyelmeztető lövést adott le a kocsijára.

A NATO és az ENSZ is megpróbálta felvenni a kapcsolatot a magyar vezetéssel. A történet szerint Otto Liudolf nagykövet tárgyalásra érkező páncélozott járművét iszonyatos nyílzápor fogadta. Bár személyi és vagyoni kár nem keletkezett – a kezdetleges fegyverek nem tudtak sérülést okozni a járművekben –, a külföldi diplomácia dolgavégezetlenül tért haza. A magyar nép ezt hatalmas sikerként ünnepelte.

Vienna Zeitung – napilap

Egy újabb kutatás szerint a magyarok úgy, ahogy több mint ezer éve megérkeztek, olyan hirtelen el is tűntek. Elbeszélések szerint a Vereckei-hágón át hatalmas lovascsapatok hagyták el a Kárpát-medencét. Az orosz kormány ugyan nem adott ki semmilyen közleményt, de a bécsi napilap informátorai szerint biztosra vehető, hogy a magyar nép visszavándorolt az őshazába, ahonnan ezer éve útra kelt. Buda és Pest üresen áll, az összes város elhagyatva ásít az ég felé. Az unió tanácstalan. Egyedül a Dunát nem lehet kizökkenteni a nyugalmából: továbbra is ugyanúgy folyik keresztül az országon, mint ezer évvel ezelőtt és remélhetőleg ezer év múlva is. Az uniós alapból finanszíroztak egy táblát, amelyre minden nyelven felírták, hogy „Itt állt Magyarország, magyarok lakták, de elhagyták.” Magyarul is felírták volna, de mivel szavak már nem álltak rendelkezésre, az a rész azóta is üresen áll.

A Zsolozsmafa

Megkondult a Zsolozsma téri Szent Ivó-templom öreg harangja. Több száz évvel ezelőtt a Részvétnek ajánlották a hangját a pesti lakosok. Azóta, ki tudja, miért, de minden nap egyre kevesebbet üt, a harang is alig hallható már. Élményszámba megy, ha nagy ritkán megszólal.

Sanyi, a hajléktalan boldogan ugrott fel és áhítattal nézte a tornyot. A tér közepén, az Árpád-házi Szent Erzsébet-szobor melletti füves területen élt. Szerette a városi nyüzsgést és a rengeteg embert, akik nem értették, hogy ez a rozzant koldus miért nem megy hajléktalanszállóra vagy akárhová, miért az utcán fetreng. Sanyi viszont nem szerette ezeket a helyeket, mert a többiek gyakran megverték, és ellopták az évek alatt összegyűjtögetett csecsebecséit. Arról nem is beszélve, hogy nem bírta a zárt tereket és a zsúfoltságot. A szabadba vágyott. Ha szerencséje volt, ott senki nem bántotta.

Kitette széllelbélelt rongyos kalapját a szobor elé. Munka gyanánt fémdobozokból készített ezüstszínű hamutartókat. Öntözte és gondozta a szobor körüli területet. A Szent Erzsébet-szobor körül hamarosan gyönyörűen zöldellt minden. Egy ideig nem volt baj ezzel az életmóddal, de később az emberek türelmetlenül léptek át rajta, idegesítette őket, hogy valaki naphosszat üldögél a szobor mellett, és kéreget. Arról nem beszélve, hogy a higiénia nem volt Sanyi legerősebb oldala, így nem csak a látvány csípte az emberek szemét. Vagyis orrát. Néha énekelt, akkor a fülüket is. Mindenüket csípte, fájt ránézni, na.

Saját lelkiismeretük szólalt meg minden alkalommal, amikor elhaladtak mellette, egy bosszantó hátsó kis hang, amit legszívesebben leordítottak volna, hogy kussoljon. Hiszen úgyis elissza, minek jött ide, az ő döntése volt, miért nem dolgozik inkább, van nekünk elég bajunk enélkül is. A helyzet hamarosan tarthatatlanná vált. Megoldást kellett találni. Egészen a polgármester füléig jutott a hír. Kovács Néró a hatékony és gyors megoldások híve volt. Ki nem állhatta, ha városában koldusok rontják a városképet. Egy nap rendőri segítséggel elvitték Sanyit az utcáról és kitették a város szélén. Visszajött, hiszen nem volt hova mennie. Ekkor a polgármester új ötlettel állt elő. Nézzék levegőnek a koldust, mintha nem is létezne. Ha nem létezik, nem lehet észrevenni. Micsoda ötlet! Kicsit kegyetlen, de mégis fenomenális! Hisz a polgármester mondta, aki pedig okos ember, tudja, mit beszél. Ha nem létezik, nincs a probléma sem.

Sanyi nem értette, mi történik, csak az tűnt fel neki, hogy hirtelen mintha láthatatlanná vált volna. Rá se hederítettek. Ha néha pár gyerek rápillantott, az anyjuk vagy apjuk azonnal megrántotta őket és már sétáltak is tovább, az ő világukban a toprongyos csöves nem létezett többé. Nehéz volt tudomásul vennie a lét eme fura paradoxonát. Összekuporodott a szobor tövében, magára húzta szakadt, foltos kabátját, és ahogy telt az idő, egyre kisebb és kisebb lett, mígnem egy nap teljesen eltűnt. A polgármesternek igaza lett, megszabadultak tőle! Az élet visszaállt a normális kerékvágásba, végre nincs senki, aki zavarná a tér nyugalmát. Hisz mindenki tudja, milyen fontos dolga van a pestieknek, egy percük sincs, hogy megálljanak és szomorkodjanak mások sorsán. Saját életük van, és az sem könnyű.

A tavasz közeledtével azonban a szobor melletti füves területen, pont ott, ahol utoljára látták Sanyit, egy ezüstszínű vékony facsemete jelent meg, és rohamos gyorsasággal nőni kezdett. Egy hét se telt el, karcsú, csillogó-villogó, ezüstös fa nőtt a tér közepén. Az emberek a csodájára jártak, álmélkodó turisták fotózták, egyre többen gyűltek össze, hogy láthassák a híres ezüstfát a Zsolozsma téren, a Szent Erzsébet-szobor lábánál. Kovács Néró polgármester igyekezett mindenkit megnyugtatni, hogy ez az új zöldkeresztény városrendezési terv része, és hamarosan újabb különleges növények jelennek meg máshol is, úgymint aranytömjén, rézszőlő vagy platinamanna. „Budapest a csodák városa” – hirdették nemsokára a szalagcímek minden újságban ugyanúgy.

Ahogy a fa nőttön-nőtt, a nemzetközi érdeklődés is egyre nagyobb lett. Külföldi szakértők, biológusok vizsgálták az ezüstfát, amelyet el kellett keríteni a kíváncsi látogatók elől. A polgármester egy medencét építtetett a fa mellé, hátha az emberek szerencse reményében teledobálják majd pénzzel. Az ötlet bevált. Pénzszállító autók sorakoztak esténként a téren, hogy elszállíthassák az ipari mennyiségű fémpénzt. A fa közben hatalmasra nőtt, óriás ezüstágai olyan erősen csillogtak a napfényben, hogy a szemnek fájt ránézni. A rengeteg befolyt pénzből a polgármester új házat építtetett magának, de hogy ne érezze rosszul magát emiatt, a teret is rendbehozatta. Térkővel borított be minden felületet, új padokat és kordonokat vett. A tér sarkán álló egykori, düledező pártszékházat családi összefogással ötcsillagos szállodává alakíttatta, ahonnan a leggazdagabb turisták csodálhatták a fa káprázatos csillogását. Élelmes árusok a fa képével díszített portékákat árultak. Később, ha valakit faképnél hagytak, az a szakítást és a kapcsolat végét jelentette a pesti szlengben.

A fa nemzeti ereklye lett, hungarikum.

Sokan tudni vélték ősi eredetét, egyenesen az őshazából származtatták, sőt, kijelentették, hogy ez a fa a legelső több száz millió éves fa magjából szökkent szárba, ergo az összes fa magyar az egész világon.

Naponta több különjárat indult Lengyelországból, buszon szállították az utasokat a Szent Fához vagy Zsolozsmafához, ahogy akkoriban nevezték, melyet egyre nehezebb volt megközelíteni az egyre növekvő tömeg miatt.

Nem sokkal később aggasztó jelek kezdtek mutatkozni; a csoda nem tarthatott örökké. Egyes látogatók és vallási fanatikusok mindenáron szerettek volna egy darabot magukkal vinni a szerencse és gyógyulás reményében. Az éj leple alatt sokan próbáltak letörni egy-egy ezüstágat vagy letépni egy levelet, volt, aki fűrésszel esett neki. Ahogy az ágak leszakadtak a fa testéről, hamarosan elvesztették ezüst színüket és közönséges ágakká változtak, amit a csalódott pestiek szanaszét dobáltak az út szélén. Kinek kell egy ócska, száraz ág? Annyi van belőle, mint a szemét!

A vizesmedence hanyag szigetelése miatt az ezüstfa gyökere rohadni kezdett, csillogása megfakult, egyre kisebb lett. A végén nem maradt más, csak egy csúnyácska, görcsös fatorzó, melyen az ezüst színt nem lehetett többé felfedezni.

Egy korhadt rondaság, a gyönyörűen felújított tér kellős közepén.

Micsoda szégyen!

A látogatók elmaradoztak, senkit nem érdekelt többé egy halott fa ócska korpusza. A szálloda szobái üresen kongtak, zsolozsmafás szuvenírektől roskadoztak a kukák. A város élete visszatért a csoda előtti kerékvágásba. Ismét fontoskodva rohant át a téren mindenki, és egyre többen fejezték ki nemtetszésüket az ormótlan-formátlan famaradvány miatt a Szent Szobra Mellett. Micsoda dolog ez? Tényleg ezt kell nézni nap mint nap? A térkövek között repedések jelentek meg, szakértők szerint a fa elkorhadt gyökere volt a ludas. Megoldást kellett találni, de azonnal. A szűkös költségvetésből a polgármester elkerített egy kisebb összeget, felbérelt egy vállalkozót, aki az este folyamán egy markológéppel nekiállt kiásni a halott fa törzsét. Volt ám nagy meglepetés! A gyökér nemcsak a szobor alatt futott, de behálózta az egész utcát. Másnap a polgármester a széttúrt és felásott teret látva kétségbeesetten csapta össze a kezét. – Mi történt itt? Azt kértem, vágja ki a fát, nem azt, hogy tönkretegye a Zsolozsma teret! – A vállalkozó magyarázkodott, hogy értse meg, ha nem vágják ki, később még nagyobb problémát okozhat. A környező utcákban található repedések mind a fa gyökere miatt alakultak ki, és a szomszéd házak fura megereszkedése is emiatt történt.

A polgármester elsápadt. – Ez lehetetlen! Fel kell ásni a kerületet? Ki fogja ezt kifizetni? – Kénytelen-kelletlen hozzányúlt a saját számláján gyűjtögetett pénzhez, és kezdődhetett a munka. A Rimbaud utca, a Szent Ivó-templom, a Filmszövetség épülete már romokban, egyre több házat kellett veszélyesnek nyilvánítani. A lakosokat elköltöztették, házaik nemsokára maguktól összedőltek. A gyökérrel vívott küzdelem vesztésre állt, a hajdanvolt történelmi város szépsége alól egyre jobban kiütközött a mocsok és a pusztulás. Egy este valaki a felismerhetetlenségig összedőlt Zsolozsma téren a Szent Erzsébet-szobor mellé tett egy fémdobozból készült ezüstszínű hamutartót, benne egy mécsessel. Másnapra egy csapásra eltűnt, felszívódott a rengeteg gyökér. Semmi nem maradt utána, csak a munkagépek és a romos város.

Budapestet újjá kellett építeni. A Zsolozsmafa helyét a leleményes pestiek ezentúl Katasztrófának nevezték. A katasztrófaturizmus szó is innen ered, egészen addig használták, amíg ennek a szónak is nyoma veszett a többivel együtt.

Abban mind egyetértettek, hogy az egész tragédiának a kiszámíthatatlan természet az oka, meg a klímaváltozás. Bíztak benne, hogy a jövőben minden másképp alakul. Ebben a reményben tértek nyugovóra, és amikor beköszöntött a városba a szürke szmogban fetrengő hajnal, fontoskodva dolgoztak tovább egy szebb és jobb világért.

Tartalom

Előszó

A magyarok kijövetele

Gulliver sóhaja

Gulliver sóhaja

Szilánkos fullánkfánkok

Pixatio Mobile

A képtelenség diadala

Színtiszta hazugságok

A Zsolozsmafa

Tükörkép által homályosan

Néró tolerancia

A lenyűgöző bűnözők

Éjjeli áldozat

Éjjeli áldozat

B. úr háborúja

A valamijen senki

Egyenes válasz

A varázsló kertjében

Bóbita álmos

Az éden kapuja

A képmutatás kora

Az ágy titokzatos tárgya

Marionett Fenomenál

Marionett Fenomenál

Praepotens omnium rerum

Néma sikoly

Rege a csodaablakról

Kiadta a Pesti Kalligram Kft.,
Budapest, 2022.
Elektronikus kiadás
Felelős kiadó Mészáros Sándor

Felelős szerkesztő Toldi Veronika
Olvasószerkesztő Péterfy Emma
Borító Ördögh László
Művészeti vezető Hrapka Tibor
Elektronikus könyv Nagy Lajos

kalligram.libricsoport.hu

ISBN 978 963 468 330 8

Felhasznált betűtípusok:
Noto Serif – SIL Open Font Licence
Kelson Sans – Fontfabric™ Free Font Licence