A lélek forradalma és a szeretet győzelme Beri Zsolt

2023

Underground Kiadó Kft.

www.undergroundkiado.hu

Minden jog fenntartva!

Korrektúra: Szél Ildikó

AZ IMA

Azt mondod őrült vagyok, mert nem veled akarok meghalni?

Szépruhában, koporsóban?

Nem!

Nem adom ily könnyeden életem a halálnak,

szembe szálok én, a halál urával!

És majd arra gondolok, mily szép volt az élet, s még szebb a halál!

Nem kell sir, vagy kereszt, fekete ruhás emberek!

Akiknek legdrágább kincs, az életük.

Nem!

Ha meghalok, a vadak tépjék csillogó fehér fogaikkal puha húsomat, vér legyen az én ruhám s koporsóm!

Sirom pedig legyen a hely, hol életünkért küzdöttünk, egyenlő eséllyel!

Az ima pedig, a madarak fütyülése, és a vad morgása legyen!

CSAK ÚGY

Szakmunkás vagyok, hegesztő, úgy 22 éve.

Lett kertes házam, amit ugyan fel kell újítanom, de sosem lesz olyan, mint terveztem.

Van egy lányom, szülésznőnek készül.

Feleségem kereskedelemben dolgozik, 21 éve vagyunk házasok.

Budapesten élünk, jól megvagyunk. Az én álmom az, hogy legyen végre egy jó terepjáróm.

Ugyan van kocsink, a mi autónk, de azért egy terepjáró az más, vágyom rá.

Feleségem álma, hogy eljusson Bora Borára.

Eddig ezek nem sikerültek, de igyekszem.

Hegesztőként dolgozom, keresem a kenyerem.

Néha úgy elmennék nyugdíjba, hogy legyen időm másra!

De a törvény mást mond.

Minden nap hallgatok zenét, nekem valót, nem tudok élni nélküle.

Ha van időm, pihenek s iszogatok, de a kettő nem mindig jön össze, külön-külön szoktam.

Hobbim az írás, vers- és meseírás lett volna, de eddig nem sok pozitív visszajelzést kaptam.

Ugyan pénzért írtam, de próbáltam máshogy, s nem volt érdeklődő.

Remélem, lesz kiadó, mely kiadja könyvem, s megvehetem a terepjáróm, ami hasonlítana a muraközi lóra.

Tudom, hogy ezért a könyvért nem kérhettem volna pénzt, de mégis megteszem, hisz rengeteg időt fektettem bele.

És máshogy nem tudom megvenni a lovam.

Már nagyon várom, remélem, sikerül!

Büszke lehetnék, hogy mindent elértem.

Úgy érzem, lenne még mit leírnom, mármint további könyveket írni, de sajnos munka mellett nagyon nehéz.

Hátha író leszek, s megélek belőle, de tudom, nem tanultam írni, sőt, a helyesírásom és nyelvtanismeretem kevés ehhez.

És már nem akarok tanulni, elég volt.

Vannak még álmaim, de azok már elérhetetlenek számomra; ehhez újra kellene kezdenem az

életem.

Szeretem az életemet, a múltamat, a jelenemet s a jövőmet, melyet fátyol takar.

Megelégszem ezzel, csak lelkem tüzel, hogy tovább, tovább!

Ma, 2022. 08. 22-én úgy érzem, mindent elértem, mit ember elérhet.

Szerelmet, mely tiszta, nem kaptam meg az élettől, hisz hogyan is, mikor nem tiszta a szívem?

Esküre adtam kezem, melynek ember nem vethet véget.

Ebből az esküből született gyermekünk, kit nagyon vártunk s szeretünk.

A kis családom, melyet próbálok megvédeni, büszkeséggel tölt el, és bizonyság számomra.

Hogy a minden semmit nem ér, ha nincs cselekvés.

Ugyan kis családom nem ért meg engem, féltenek, hisz van miért, sérültem már párszor.

Ugyan ők nem vallják Istent, még alszanak, és én vigyázok álmukra.

Egy kicsit nehéz ez, de bírom még.

Mert az otthont ők képviselik számomra.

Ugyan szellemben s lélekben felettük állok, de majd kiállok mellettük az ítélet idején, hogy fáradságuk ne vesszen kárba.

És addig is szeretettel öntözöm lényüket.

Mert kedvesek számomra, hisz szeretem őket.

Utam során kemény lett szívem, ami ezt leírja, az talán az EDDA-tól a Fémszívű című szám.

De hasonlíthatnám más dalhoz is, de most pont ez szól.

Dalok, melyeket hallgatni szoktam, útmutatást, segítséget nyújtanak.

Isten szavai ezek.

És én látom, hallom, érzem ennek értelmét.

Te is érthetnéd már!

Mert hozzánk szólnak a dalok, könyvek, filmek, a művészet isteni üzenetei ezek.

És mily nagy ez a hatalom!

S bolond vagy, ha nem érzékeled ezeket, vagy csak nagyon mélyen alszol.

Ezek a művészek teérted születtek, hogy felemeljenek.

Sajnos nem vagyok művész, pedig mindig szerettem volna hangszeren játszani, de sosem volt időm rá.

MAGYAR NYELV

A legtöbbet adó, szeretetre méltó, szép és jó!

Kifejező, de még ez is kevés ahhoz, mit leírhatnékom lenne.

Kicsi már nekem ez a szoba, többre meg már nem futja.

A feleségem is azt mondja, hibásan írok én.

Csak egy betű, leírja, hogy kicsoda ő.

Erre nem gondoltál, geometria?

Mily pocsék!

Egy kör és két vesszőcske, Istennek keresztje.

Kell-e még szó buta fejednek?

Minden népnek szellemi fejlettségi szintje édes anyanyelve.

Persze a nyelvvel nem leszel nagy, ha szellemed kihagy!

Szellemben csak az nagy, akit Isten hagy!

A NYELV EGY ESZKÖZ, ISTEN ESZKÖZE!

KARJA A SZÓ, FÜLE AZ ÍRÁS.

AJÁNLÓ

AJÁNLOM EZT A

JÖVŐ GYÖNYÖRŰ GYERMEKEINEK

Hogy büszkék legyenek ránk, s persze a mának, kik elvégzik e hatalmas munkát, S viselik e nagy terhet.

Hogy miért ily egyszerűek e szavak és fogalmak?

Hát, csak azért, mert az élet is úgy folyik, ahogy a víz.

Elsőnek a mélységet tölti fel, és ha akarja, csúcsokat pusztít.

De nem muszáj neki, mert ha bizonyítjuk, hogy nem vagyunk lusták, akkor a víz sem háborog.

Szó, mely a szeretet, mit takar?

Például ez egy erő, amely felbontható: tiszteletre, hűségre, becsületre, őszinteségre, önfeláldozásra, sorolhatnám a végtelenségig.

Röviden, minden olyan erény, ami jó, a szeretet zöld lyukába torkollik.

Ami kibújik, az a tiszta szeretet, ami valós, igaz.

E sok jó, nemes erény a szeretet lángját táplálja, mely most már ki nem huny.

Önmagát táplálja, s szeretetből győzött, végtelenítette magát, hogy az erénytelenség ki ne oltsa e lángot!

Mert a remény fáklyája fellobbant!

Hogy bizonyítsam, ez valós és igaz, leírok nektek egy pár sötét szobát, melyben csak tisztább fényű

ember közlekedett.

És világossá teszi számotokra e tudományokat, mert egy kicsit fáradt vagyok, s különben is, vannak tőlem jobb emberek, értelmesebbek, igazabbak, kiknek terhei nem hiábavalóak.

Kérlek, osszátok meg velük, mert ha nem, akkor jól seggbe rúglak, csak logikusan!

Ne tiltakozzatok, mert a szeretet bátor, őszinte, s reményteljes!

Ha valóban úgy látsz, mint én, úgy látnod kell, mily hatalmas munka ez mindenki számára!

Mert az újkor elkezdődött, sőt, már rég kész van, csak nekünk kell odaérkeznünk!

Mert már várnak ránk, mint férfi a menyasszonyra, gyermekére, a családjára.

És ha végre találkoznak, nagy lesz a mulatság, öröm és móka vár!

TE GYERMEK

Te kis patakocska!

Kitisztítalak én, ha kell, verejtékemmel.

Adnék én néked könnycseppemből is,

ha Földnek vize elfogy.

Mert minden patakocskából forrás lesz,

építek én neked medret,

hogy hazatalálj!

Kiveszem én gallyaid, hogy utat nyiss,

s elmenj mindenhová.

Körös-körül a Földön, Naptól a világ végéig.

És amikor elértél,

hozzál nekem kincset,

hogy örömömet leljem örökre!

S te kis patakocska, adok neked vizet,

hogy ne háborogj,

mert a hajós fog téged áldani!

ÓH, TE ASSZONY

Óh, te gyönyörű gyümölcsfa,

Úgy hoztál te nekem gyermeket, mint gyümölcsöt a Föld méhe.

Olyan vagy te nékem, mint Napnak atomja,

szereteted olyan, mint a sugár,

csak látni lehet, s érezni a bőrön.

Mert önfeláldozásod a szeretetért, az egek is könnyeznek.

Mert a vizek is ezt várták,

hogy megszüless, s vak gyönyöre légy a Földnek.

S ki az, ki tüzet, rakna alád, vagy tán megfagyasztana?

De lehet, hogy hangodból várat építene!

Folytatnám ezt a csillagos égig, de ezt te is tudod.

Mert kiismerné magát, mint víz a vizet!

ÓH, TE FÉRJ

Te erőskezű ember!

Ki földeimet műveled, tüskéből is virágot csinálsz!

Gebéből paripát, kőből gyémántot, levegőből vizet.

Mit gondolsz?

Mit tudnék még adni neked?

Mire lenne szükséged, hogy családod, házad, életed legyen?

Tudnék-e újat adni neked?

Mitől kezed nem remeg, s szíved megtelne?

Mert olyan vagy, mint a vér,

mely újjászületik, ha egy csepp vizet kap a Földből.

S akár a Napot is megcélozza és elejti.

S hazaviszi családjának,

hogy senki ne fázzon.

És kéne-e még szó, mit nem hallottál?

Eredj, hozzál nekem Napot, hogy családod ne fázzon!

LÁNYOMNAK, SZILVIKÉNEK

A test nyelve a fájdalom. Lélek nyelve a sírás-nevetés.

Szellem nyelve a gondolatok.

A fájdalmat lehet csökkenteni gyógyszerekkel, a lelket meg lehet gyógyítani nevetéssel, de gondolataidra önmagadnak kell, hogy vigyázz!

Mert gondolataiddal képes vagy teremteni, vagy akár pusztítani.

Testedet fájdalom tépheti, lelkedet kínozhatják, de szellemedhez csak te magad nyúlhatsz.

Az életed során mindent elveszíthetsz, tested-lelked-szellemed, de amíg van, ki fogja kezed, bármelyiket visszaveszed!

Vigyázz hát, hogy kitől veszed el, vagy kinek adod oda kezed!

Csak olyannak add a kezed, aki tiszta szívből szeret, s vedd el attól, ki méltatlan a kezedre!

Vess el egy gondolatot, tettet aratsz.

Vess el egy tettet, szokást aratsz.

Vess el egy szokást, jellemet aratsz.

Vess el egy jellemet, sorsot aratsz.

Az élet nem csak fekete vagy fehér, fedezd fel, tanulj, élj, amit tenned kell, tedd, és viseld a következményeket!

Hibákat fogsz elkövetni, rövid az élet, ezért mihamarabb javítsd ki őket!

Tested-lelked úgymond kaptad valakitől, a gondolataidat te teremted, ezért gondolataid teremtője vagy!

Ha megkérdeznéd, ki vagy, azt felelném, hogy a gondolataid.

Helyesen gondolkodj, ne úgy, ahogy elvárják, mindig az igazság és a szeretet vezéreljen!

Az igazság hosszabb, nehezebb út, de a legegyszerűbb és legtisztább!

A szeretet olyan, mint a gyertyaláng, kezdetben kicsi, de hatalmasra képes nőni; nőként, illetve majdan anyaként ezért a gyertyalángnak továbbadásáért felelős leszel!

Nőként a legnagyobb erő, mely a léleknek legfontosabb, hordozója vagy. Bárkit, aki ebben a szerepedben akadályoz, távolítsd el magad mellől!

Őrizd ezt a gyertyalángot, emlékezz mindig erre a pár sorra, melyre az apád figyelmeztetett!

Az igazságnak súlya van, amit nem mindenki tud hordani. Csak azok az emberek tudják hordozni, akik erre születtek. Fájdalmas és néha nehéz, ezért mindig segítsd azokat az embereket, akik az igazságot hordozzák, hisz közéjük tartozol!

Keresd, védd, óvd, becsüld ezeket az embereket, hisz úgyis kevesen vannak!

Ha netalán a szellemi útra tévednél, és már nem leszek, emlékezz, amit most írok!

A szeretet és az igazság minden életben megvéd, legyőz bármit, legyen kard vagy lánc, te tudd, hogy legyőzhetőek, akár élők, akár holtak.

Mert e kettő dolog a legnagyobbak a világban, s ezek őrzői mi, saját magunk vagyunk, lehet úgy mondani: gondolataink tesznek azzá, amik vagyunk!

Most még fiatalon nem érted ezeket, de eljön az idő, mikor minden szavamat érteni fogod, s bölcsebb, okosabb, erősebb leszel, mint az apád és anyád, akkor fog eljönni annak az ideje, hogy továbbadd tudásod!

Furcsa ajándék ez karácsonyra, de tudd, hogy nekünk te vagy az ajándék, úgyhogy még mi tartozunk neked ajándékkal.

Ha egyszer családod lesz, te is hasonlóan neveld gyermeked, mint amit tapasztalsz, ami hibát látsz, gyermekednél javítsd ki.

Legyen nagy, boldog és értelmes életed, legyenek körülötted mindig olyan emberek, akik szeretnek.

Tartsd távol magadtól a gonoszt, keresd a jót!

A szellemi élettől ne félj, te bátor vagy, szíved hatalmas, az igazság felé hajlik, de azt tudnod kell, hogy amíg Istent nem fogadod be, addig nem léphetsz a szellemi útra!

Isten része vagyunk, ha akarjuk, ha nem; ha Istent keresed, ne a szellemed kövesd, kövesd a szíved!

A szíved, ha tiszta, odavezet Istenhez, bárhol legyen is. Lehet, hogy nem egyből, de előbb-utóbb odavisz elé.

Fogadd el ezt, kérlek, én nem erőltettem rád, mert szabad az akarat!

De tudnod kell, hogy a szellemi életben Isten tud segíteni, és egész életedben elkísér.

Ha befogadod szívedbe, illetve újra ráismersz, olyan szeretetben lesz részed, melyet csak ő tud adni!

Nem kívánom, hogy szellemi útra tereld életed, de eljöhet az idő. Ez ugyan sok veszéllyel jár, de ha Isten veled, ki ellened?

Istenhez csak egy út van: a szíven keresztül. Nincs olyan jel, eskü, áldás vagy szertartás, mely hozzá kötne. Meg kell ismerned az igaz és egyetlen mindenhatót, mely mindenkiben ott lakozik!

Karácsony ünnepén Jézust ünnepeljük, ő pedig a szívek királya. Ha őt megismered, megismered az igaz Istent!

Nem azt mondom, hogy légy hívő!

Csak ismerd meg és tartsd vele a kapcsolatot, ha így teszel, meglásd: szeretni fogod.

Ha valamit nem értesz vele kapcsolatban, ne add fel, az idő mindent megold.

Persze ha nem így teszel, nem hibáztatlak, de nélküle ne emelkedj, mert olyan leszel, mint a törött szárnyú madár, és elveszel.

Mit írhatnék neked még karácsonyi ajándékként?

Tudom, e szavak zavarosak még számodra, de eljön az idő, mikor nem lesz az, és megérted.

Remélem, minél hamarabb bekövetkezik!

Így karácsony alkalmával csak azt kívánom neked, hogy legyen BOLDOG, SZÉP, HOSSZÚ, EGÉSZSÉGBEN ÉS SZERETETBEN GAZDAG, SZERENCSÉS

ÉLETED!

FOGADD EZT A KÍVÁNSÁGOT, MINT MÁSODIK ÁLDÁST!

TARSD SZEM ELŐTT INTELMEIM, MERT CSAK A JÓ SZÁNDÉK KÍSÉRT ÉS A SZERETET.

ELŐSZAVAM

Sokat gondolkodtam, hogy ki fogja majd elolvasni a könyvem, és arra jutottam: lesz, ami lesz.

Olyan embereknek szántam ezt az írást, akik mernek gondolkodni és elmélkedni.

Nem lesz bonyolult, sőt egyszerű, mint az egyszer egy.

Lehetne azt mondani, hogy rendszerbontó az írásom, de annak is szántam.

Ugyanis sok tévhitet, berögzült sémákat borít fel írásom.

Mikor te elolvastad a könyvet, vagy már közben is, eszedbe fog jutni, hogy ez lehetetlen, teljesen új felfogás, és mennyire tévhitben voltunk eddig!

Nem szándékom lenézni a vallásokat, vagy azok hirdetését, csak szeretnék rávilágítani, hogy eddig mit rontottunk el.

Mert aki itt van, még tud változni, tanulni és gondolkodni.

Ahogy látni fogod, nem minden témát fogok teljesen kicsomagolni, mert nem ez a célom.

Célom az lenne, hogy rávilágítsak a homályban lévő dolgokra, és te magad fedezd fel a valóságot.

Persze ehhez az kell, hogy gondolkodj, elmélkedj egy-egy témán vagy gondolaton.

Azoknak ajánlom ezt a könyvet, akik gondolkodnak, illetve félig vagy egészen fent vannak az ágyban!

TÁBOR

ÜDVÖZLÖM ÖNÖKET ITT, A HASIZOMZSIBBASZTÓ ZSÍRÉGETŐK TÁBORÁBAN!

Nézzék nekem el ezt a kezdést, nem tudtam jobbat kitalálni.

No, akkor vágjunk bele!

Nekem nagyon tetszett a Részeges karatemester.

Ezért én megteremtem a részeges meseírást.

Ahogy a Magyar vándorból megtanultuk.

Kumisz, kumisz, kancatej, kancatej.

Ugye, hogy ugye!

Most pedig adjunk a tornának, jól nyújtsátok ki agytörzsötöket, vegyük elé kisagyunkat, tárjuk ki szemünket, aztán fülünket!

Ügyes, ügyes, jól csinálod!

Ha én fáradt vagyok, el szoktam menni a könyvtárba, kikölcsönzöm Illés Gyula: Hetvenhét Magyar népmeséjét.

Mikor hazaérek, felteszem a szekrény tetejére, kis idő múlva felteszek egy Nox-cédét, s hallgatom, hogy énekel a „százszorszép” leányka.

Hát az valami tündéri!

Szóval, csúnya szóval elmélkedek, relaxálok, mikor már majdnem elaludnék, ébresztő, apa, nézzünk mesét, kiált lányom.

Megkérdem tőle: Melyiket, csillagom?

AZT MONDJA: A Süsüt, apa, a Süsüt!

S bekapcsolom neki, mikor már egészségesen lezsibbadtam, elkezdtem gondolkodni.

Hogy én pelenkás korom óta terminátor, Rocky, hegylakó, s később Segal szerettem volna lenni, de hiába gyúrtam, husikám nem nagyon nőtt.

De attól még a gyúrás maradhat a hobbisportom, nem?

Hogy miért kellett gondolkodnom?

Mert ugye nem tanultam írni, az IQ-m is körülbelül a karméretemmel egyenlő, de akkor hogy írjak így mesét?

Még a drága feleségem is azt mondja, hibásan írok én.

Ki kellene javítanom, no, erre azt mondtam neki, hogy helyesen írni könnyű, ez az én stílusom.

Mert még én sem tudom, hogy akarom írni.

Aztán fütyültem egy jó nagyot, s fülön ragadtam a sorsom.

És leültettem az asztalomhoz, kérdem tőle: egy vegyes felest?

Azt mondja, hát…

Kérdem tőle, világos-e?

Azt mondja, világos hát!

No, a kötelező aktust megejtettük, aztán kérdem tőle, tanuljak-e tovább?

Szókincset gyűjtsek-e?

Nyelvtant tanuljak-e?

Meg ily okosságokat?

ÖRÖK HÁLA A MAGYAR IRODALOMNAK S NYELVNEK, HÁTHA ÉSZREVESZIK ÍGY

SZÉPSÉGEDET, TE GYÖNYÖRŰSÉG!

ÁLLLLLJJJJJJ! - mondta a sors.

Hát nehogy már te is olyan légy, mint Meggájvör, ki elkezdett gulyást főzni, oszt amikor megkostolá, aszondja: kőne bölö egy kis töltött káposzta.

És kidobta az egészet.

Ittunk még egy párat, aztán világos lett a hajnal.

Ja, ez a részeges meseírás stílus milyen?

Jól van akkor, ha jobban tetszik, akkor kisagy-torna osztva hasizommal, ami egyenlő agytörzs-izgalommal s izomfeszítéssel.

Avagy művésznevén: hass izomszaggatás.

Amit orvos írt fel, stresszre, no meg ilyen nyalánkságokra, csápa vele.

Mert élni vagy halni csakis jókedvvel szabad!

Mert a krumplileves nem akar töltött káposzta lenni!

Szeretett elvtársak.

A HIBA

Ahogy már említettem, az univerzum is hibázik, de nem azért, mert tökéletlenül működne.

Hanem mert nem célja, hogy tökéletesen működjön, várja, hogy segítsenek neki, hogy megbocsássanak neki.

Hogy elnézzék hibáit, mert olyan ez, mint amikor szeretünk valakit és elnézzük hibáit.

Mi ennek az értelme?

Hát az, ami értelmünk lényege!

Mert a logika a tökéletest keresi, nem tűri a hibákat.

És a tökéletes kiismerhető!

Ezért könnyű préda lenne a pusztítóknak, csakis ezért vannak hibák, hogy az univerzum variációkat hozzon létre, mely immár kiismerhetetlen s végtelen.

Hibák az emberekért vannak, hogy tapasztaljanak s tanuljanak, mint a szeretet.

Mert az egész univerzumban nincs nagyobb erő, mely nagyobb lenne nála.

Ez az erő olyan csodás, mely a leglehetetlenebb dolgokat képes megváltoztatni, bármilyen egyetemes törvényt.

Univerzum ezért szomjazza az emberi szeretetet, s epekedve várja szerelmespárját.

Mert lassan-lassan, de öntudatra ébred az ember, és meglátja, hogy minek a részese ő!

A GONDOLAT

Ébredj fel!

Itt az idő, hogy láss, hallj, fogadd meg szavam!

Kezdetben elnéztem botladozásod és tévelygéseid.

De már elég!

Eljött az idő, hogy őrt állj és virrassz!

Az idő most van, hogy befogadj és cselekedj, nagy sötétség van a világban.

Az emberek eltévedtek, saját elméjükre hagyatkoznak, nem pedig szavamra.

Nem értik még most sem a világosság beszédét, sem írását.

Elfogyott a türelem, elég!

Szeretettel utoljára kérlek, ébredj fel!

Ugyan nem feladatom és akaratom, hogy én ébresszelek, de ha kell, megteszem.

Bölcs és igazságos király vagyok, sőt, szeretetem végtelen, türelmes vagyok, békességem határtalan, de mondom neked: ébredj!

Nyisd meg végre füleid s szemeid, láss és hallj, mert ha nem így lesz, elveszel!

Tudd, hogy itt vagyok melletted, s kijavítalak, amerre jársz, elkísérlek a hozzám vezető úton, amely nincs messze!

Csak hívnod kell és segítek!

Csak ne légy gőgös, okoskodó, hivalkodó és megmondó!

Légy inkább gyermek; sír, ha úgy érzi, nevet, ha kell, s szelíd, mint a bárány.

Ha így teszel, azt jelenti, hogy nem keményedett meg szíved, és van benne hely számomra is.

A gondolat és gondolkodás között vannak különbségek. Az elsőnél az „eszembe jut” a legtalálóbb, még az utóbbinál az „elvégzem” szó jellemző.

Az eszembe jutó gondolatokon nem kell töprengeni, jönnek maguktól. Van, aki azt mondja, hogy a gondolatainkat nem mi termeljük, máshonnan jönnek.

Amikor foglalkozunk egy fogalommal, mint példának okáért a dohányzás, eszünkbe jut sok-sok gondolat, amin nem is kellett elmélkednünk.

Lehet azt mondani, hogy ez a mi VÉLEMÉNYÜNK.

A véleményünk valami dologról a miénk, vagy mástól átvett, de mindenképp azonosultunk vele.

A gondolataink a mi véleményünk, ezért nem lehet azt mondani, hogy máshonnan jönnek, ez a mi TEREMTMÉNYÜNK!

Gondolatainkkal teremtünk, építkezünk, azok leszünk, amit gondolunk.

Agyunk képességét, eszünk, illetve az elménk összessége adja, vagy nevezhetnénk LOGIKÁNAK, KÉPZELETNEK.

ESZÜNK = LOGIKA

ELMÉNK = KÉPZELET

A logikánk és képzeletünk együttese képezik gondolatainkat, véleményünket.

A logikát megtanuljuk az iskolában, de ez csak bal agytekés gondolkodásra késztet.

Nagyon fontos, hogy jól működjön a logikánk, mert így sok mindent meg tudunk oldani.

Ezzel szemben a képzeletünket hagyják sorvadni, nem képzik, és így nem is tudjuk használni.

Ezért gyermekeink a mesébe, videójátékba, virtuális valóságba menekülnek, persze ezeknek is van haszna bizonyos szabályok között.

Az olyan felnőttre, akiben nem teljesen működik a képzelet, egyoldalú baloldali gondolkodás jellemző, nehezen fog elrugaszkodni a földről, de ez fordítva is igaz.

Legjobb az, mikor a logikánk és képzeletünk kiegészítik egymást, ilyenkor gondolataink szabadon szárnyalnak.

Gondolatainknak teremtő ereje van ahhoz, hogy valamit teremtsünk. Először gondolatban meg kell jelennie bennünk, el kell képzelnünk, majd logikával véghezvinni.

Vagyis a TEREMTÉSHEZ két dolog kell: képzelet és logika, ebben a sorrendben.

Nem tudunk teremteni, alkotni, ha bármelyik hiányzik ebből, maradunk akkor robotnak, elvégezzük azt, amit más kigondolt.

Gondolataink további két részre oszthatóak. Az egyik, hogy a valóságot tükrözik, a másik pedig a valóságtól eltér.

Amikor gondolataink a valóságtól eltérnek, FANTÁZIÁNAK nevezzük.

Amikor gondolataink valóságazonosak, KÉPZELETNEK nevezzük.

A valóságról vitatkozhatnánk, de nem teszem, mert a könyvem nem erről szól. Én azt nevezem valóságnak, amit fizikai érzékszervekkel felfogunk.

A gondolatok, melyek áramlanak bennünk, lehetnek hétköznapiak, amik összevissza cikáznak, vagy irányítottak, melyet figyelmünkkel terelünk.

Most, hogy olvasod ezt a könyvet, kiléptél a hétköznapi gondolatokból, figyelmet szentelsz az olvasásnak, KONCENTRÁLSZ.

Mikor nem zavarnak be a hétköznapi gondolatok, akkor a könyvben leírt gondolatokra beindul a te gondolataid áramlása.

Koncentrált leszel, ha nem tetszenek ezek a gondolatok, akkor nehezebben, de ha tudsz velük azonosulni, egyeznek a véleményeink, akkor könnyebben fogsz koncentrálni.

Csakis gondolataiddal, képzeleteddel, logikáddal tudod eldönteni, hogy hasznosak-e, igazak-e a leírtak, illetve a szíveddel.

Gondolatokat okoznak, úgymond, elöntenek azok a dolgok, melyek figyelmünket felkeltik.

A gondolatokat, ha szabadjára engedjük, elvihetnek bárhová, ehhez az kell, hogy ne szabjunk nekik gátat.

A vallások, tanok, tanítások lehetnek hasznosak, de gátat szabnak a szabad gondolatoknak.

Mikor beállunk egy vallás vagy tan, illetve iskolarendszer alá, a hatása alá kerülünk, meghatározza gondolataink szabadságát.

Mások gondolatai alá kerülünk, RABSÁGBA kerülnek gondolataink, és innen nehéz szabadulni.

Gondolataink szabadsága kepés az új dolgokat befogadni, megemészteni.

A rabság olyan, mint mikor infúzión vagyunk!

A szabadság olyan, mint mikor betérünk egy étterembe!

Gondolataink lehetnek pozitívak vagy negatívak, attól függően, milyen beállítottságúak vagyunk.

Pozitívak vagyunk, ha a JÓT részesítjük előnyben, negatívak, ha a ROSSZAT.

Persze ezt lehetne ragozni, de én kimondom: elfogadom, hiszem Istent, akkor ő vezet, és a jót képviselem.

Fordítva más útra térünk!

Azért fontos ez, mert a gondolataink szabadsága Istentől kezdődik, és ott fejeződik be.

Amikor egy emberre hatást akarunk gyakorolni, a figyelmét hívjuk fel, és aztán a gondolataira hatunk.

Akkor keltettük fel figyelmét és gondolatait, ha véleménye megváltozik.

Ki mond igazat?

Kiben bízhatunk, kinek az okítását kellene elfogadnunk, vagy ki mond igazat?

Meg van írva, hogy sok hamis tanító, próféta támad ebben a világban.

De miről ismerjük fel az egy igaz tanítót?

Szerintem az igaz tanító kapcsolatban van Istennel, őszinte, bátor, türelmes és szeretetre méltó.

Az, hogy tanulhatunk bárkitől, más tészta.

Hogy vesszük észre az igazságot?

Először is érezzük; érzelmeink megmutatják, mi helyes vagy helytelen, ez a lélek feladata.

Rokonszenves vagy nem, így működik az érzelmi látás.

Lelkünk, a nagy könyvtár, ahol minden raktározva van, ami eddig történt velünk (emlékek), összehasonlítja az igazsággal, egyezéseket keresve (bizonyságot) impulzusokat küld a szívnek.

A szív pedig eldönti, hogy jó vagy rossz, amit látunk vagy hallunk.

Ha a szív bizonytalan, közbeszól szellemünk is, és a döntést ő fogja meghozni.

Szellemünk már nem érzelem vagy emlékek alapján hoz döntést, hanem a logikát és képzeletünket követve határozza meg, hogy igaz vagy nem.

A harmadik eset, mikor megérzéseink támadnak, ami rajtunk kívüli segítség, vagy nevezhetjük

„bárhogy”.

Úgymond, felülről érkeznek megérzéseink, tájékoztatásaink (angyalok, Jézus, Atya).

Szóval az igaz tanítok nem a sajátjából tanítanak, hanem az égiek által!

Nem kérnek különösebb ellenszolgáltatást, mert a tudás nem az ő szüleményük, csak közvetítők, persze hogy hogyan adja át a mester vagy tanító a tudást, az már a jellemétől függ.

De a tanító jellemének, magatartásának példásnak kellene lennie!

Nem úgy, hogy bort iszik és vizet prédikál.

Ezért, mikor elfogadtok egy mestert, tanítót, figyeljetek érzéseitekre, szellemetekre, és vizsgálgassátok jellemét, magatartását, és hogy mit mondanak a megérzéseitek!

Mindenkinek más-más a spirituális szintje, ezért különböző módon, lépcsőzetesen haladva kell az információt, igazságot befogadnunk.

Amit én elfogadok, és azt mondom, hogy igaz tanító, az nem biztos, hogy neked is hasznos (még), vagy fordítva.

Ezért mikor keresed vagy hallod az igazságot, gondolj arra, hogy igazat vagy tanítást bárkitől kaphatsz, de mester, tanító már nem mindenkiből lehet!

Legyünk büszkék, s tiszteljük meg a nagy tanítóinkat, mestereket, mert ők azért jöttek, hogy MINKET FELEMELJENEK!

S köszönjük meg bárkinek, akinek igaz szólása van, főleg, ha szellemben vagy lélek által szól hozzánk.

MERT NEM MINDEGY, HOGY MI ÁLTAL SZÓLALUNK MEG, ÉS KINEK SZÓLUNK!

Gondolataink agyunk össztermékei, minden cselekvést egy gondolat előz meg.

Gondolataink parancsok szervezetünk számára, utasítások, melyeket minden sejtünk követ.

A gondolataink intenzivitását a FIGYELMÜNK ADJA!

A gondolataink kalandoznak, még akkor is, ha figyelünk rá, befolyásolják gondolatainkat vágyaink, érzelmeink, hitünk.

Elménket, mely az agy különböző területeinek működése, feladatok megoldására használjuk.

Ezzel ellentétben értelmünk vagy szellemünk már nem csak az agy összessége, hanem az egész fizikai lényünk összessége!

Az értelmünk röviden az emberi test esszenciája, ezt pedig a szellemünknek nevezzük.

Azt is mondhatnánk, hogy EGYÉNISÉGÜNK, EGYEDISÉGÜNK EBBEN GYÖKEREZIK.

Vagyis az elme munkát végez, mint beosztott, az értelem pedig mint tervező, utasításokat ad.

Az értelem kutat, keres, kísérletezik, annak érdekében, hogy a kérdéseire választ kapjon.

Értelmünk egyik jellemzője a KÍVÁNCSISÁG.

AHHOZ, HOGY KÉRDÉSEKET TEGYÜNK FEL, KÍVÁNCSINAK KELL LENNÜNK.

NINCS TUDÁS KÍVÁNCSISÁG NÉLKÜL.

Amikor Éva leszakította azt a bizonyos almát, értelme, szelleme indította útra, persze ez a kísértés, de a lényeg az, hogy Évának már volt szelleme.

Kíváncsiságával megfertőzte Ádámot, így benne is megszületett a szellemiség.

Azt tudjuk, hogy a nőknek más az értelmük, más gondolatok járnak a fejükben, a férfiakkal ellentétben a nem gyakorlatias dolgokon forog az eszük.

A férfiaknak anyagias gondolkodásuk van, ami kétkezű, a nőknek inkább anyagtalan, ami kézzel nem fogható.