Kérdezd Iwatát

szerkesztette
Hobonichi

részlet

Budapest, 2022

A fordítás alapjául szolgáló mű:
Iwatasan: Iwata Satoru Wa Konnakoto Wo Hanashiteita by Satoru Iwata and Hobonichi Co., Ltd., illustrated by 100%ORANGE

Copyright © Satoru Iwata © Hobonichi, 2019
Illustration copyright © 100%ORANGE, 2019
All rights reserved.
Original Japanese edition published by Hobonichi Co., Ltd.
This Hungarian edition is published by arrangement with Hobonichi Co., Ltd. Tokyo in care of Tuttle-Mori Agency, Inc., Tokyo

Hungarian translation © Oroszlány Balázs, 2022
© XXI. Század Kiadó, 2022

ISBN 978 963 568 153 2

21. Század Kiadó – XXI. Század Kiadó Kft., Budapest
Felelős kiadó Bárdos András és Rényi Ádám

Kiadványfelelős Kovács-Rényi Anna
Szerkesztette Korpa Ildikó
Előkészítette Bérci Ágnes
Korrektúra Takács Andrea
Elektronikus változat Ambrose Montanus

„A névjegykártyámon az áll, vezérigazgató.
A fejemben az van, játékfejlesztő vagyok.
De szívem szerint gamer.”

Satoru Iwata

Tartalomjegyzék

Előszó

I. Mielőtt Iwata igazgató lett

A gimnáziumi évek. Találkozás a programozható számológéppel

Egyetemi évek. A számítógépes boltban szerzett barátok

Elindul a HAL Laboratory, és piacra kerül a NES

Iwata a cég élén és a másfél milliárd jenes adósság

Félévente egyszer személyesen találkozott minden alkalmazottal

Örökre bánni fogja, ha megfutamodik

# Szemelvények Iwata gondolataiból I.

II. Milyen vezető volt Iwata?

Miben vagyunk igazán jók?

Meg kell találni a szűk keresztmetszetet

Nehéz változnia egy csapatnak, ha már megízlelte a sikert

Jó értelemben megdöbbenteni

Mi a legfontosabb az elbeszélgetéseken?

Akiket nyugodtan lehülyézhetünk

Amikor jól alakul egy projekt

Kérdés, hogy tudunk-e tisztelni másokat önmagunkon kívül

# Szemelvények Iwata gondolataiból II.

III. Iwata egyénisége

Tudnom kell, hogy mi miért lesz úgy, ahogy

Képesnek kell lennünk megjutalmazni önmagunkat

A programozásban szerzett tapasztalatok hasznosak a cégirányításban

Gyors elhatározás, ha éppen az az észszerű

„A programozó soha nem mondhat nemet”

Prioritások, hogy senki ne bánja meg, aki részt vett benne

# Szemelvények Iwata gondolataiból III.

IV. Miben hitt Iwata?

A jó ötlet egy csapásra megold több problémát is

Miyamoto a hátunk mögül figyel

Miyamotónak mindig is volt szeme a számítógépekhez

Két módszer, amivel ki lehet javítani az EarthBoundot

Az EarthBound és a videójátékos-populáció növekedése

A munkához való viszonya, ahogyan Itoinak elmesélte

Mit mesélt Hiroshi Yamauchi?

# Szemelvények Iwata gondolataiból IV.

V. Milyen játékot szeretett volna Iwata?

Milyen konzol volt a cél?

Először is meg kell teremteni a kereteket

Nem hiábavaló egy hülye ötleten vitatkozni

Rájöttem, hogy a megszokott továbbvitele a legfélelmetesebb

Ha visszaforgathatnám az időt, ugyanígy csinálnám

A Super Smash Bros.-t ketten hozták össze

A Wario jelszava, hogy olyat csinálnak, amit a Nintendo nem tud

Kazuárok és hardcore gémerek

# Szemelvények Iwata gondolataiból V.

VI. Iwatáról mondták

Shigeru Miyamoto Iwatáról: „Nem főnök-beosztott viszony volt köztünk, inkább barátok voltunk”

Mindketten másban voltunk jók

Nevet adott az új dolgoknak

Mások voltunk, de nem szembenállók

Együtt dolgoztuk ki a Pokémon Snapet

Könyvek, megbeszélések és mindent a felhasználókért

„Átláthatóság” és személyes találkozás mindenkivel

Iwata valódi arca

Shigesato Itoi Iwatáról: „Azt szerette volna, ha mindenki happy”

Minél többet találkoztunk, annál jobban bíztam benne

Első dolga volt, hogy a feltételeket megteremtse mindenkinek

Kicsit mintha az öcsém lett volna

Folyamatosan beszélt, de nagyon érdekesen

Még a betegségében sem hazudtolta meg önmagát

Azt szerette volna, ha minél több mindennek tudunk örülni

VII. Ő már csak ilyen volt

Képtelen volt annyiban hagyni, ha valamit nem értett

# Szemelvények Iwata gondolataiból VI.

Források

Satoru Iwata

Előszó

Ez a kötet Satoru Iwata írásainak szerkesztett gyűjteménye, amelyek korábban a Hobo Nikkan Itoi Shinbun című weboldalon jelentek meg. Az idézetek egy részét a Nintendo weboldaláról válogattuk, Az elnök kérdezi rovatból.

Iwata nem olyan típusú ember volt, aki szeretett a médiafigyelem középpontjában lenni. Bármikor mikrofon elé állt, ha úgy látta, hogy a cég vagy egy projekt szempontjából ő a legalkalmasabb személy a feladatra, de ilyenkor önmagáról legfeljebb csak mellékesen beszélt. Ugyanakkor közismerten nagyon őszinte és következetes ember volt, ezért elég összegyűjtenünk egy csokorra valót azokból a kijelentéseiből, amelyeket a legkülönfélébb alkalmakkor tett a vállalat vagy a fejlesztők képviselőjeként, és máris kirajzolódnak „Iwata saját szavai”, akárcsak az egymásra helyezett színszűrőkből egy új szín. Ez a kötet tehát Iwata üzeneteinek gyűjteménye, amelyet számos cikkből válogattunk össze.

Satoru Iwata 2015. július 11-én hunyt el. Elment a nagyszerű ember, aki a HAL Laboratory vezető programozójaként számos sikerjátékot alkotott, majd a Nintendo elnök-vezérigazgatójaként olyan játékgépek születésénél bábáskodott, mint a Nintendo DS vagy a Wii, és mindent megtett azért, hogy a videójátékos-populáció növekedjen. Halálát tömegek gyászolták szerte a világon.

Weboldalunkkal, a Hobo Nikkan Itoi Shinbunnal az 1998-as alapítása óta működött együtt Iwata. Alapítójával, Shigesato Itoival nagyon szoros barátságot ápoltak, és gyakran ugrott be hozzá az irodánkba beszélgetni, ameddig csak az ideje engedte. Mindig örömmel működött közre a cikkeinkben, és rendszeresen megörvendeztette weboldalunkat saját tartalmakkal is. Iwata hirtelen halálának híre minket is megrázott, akárcsak a videójáték-rajongókat szerte a világban, és úgy éreztük, mintha a lelkünk egy darabját vesztettük volna el.

Ahogy telt az idő, enyhült a veszteség okozta fájdalom, és ő egyre távolabb került tőlünk, mi pedig egyre inkább úgy éreztük, hogy van egy fontos feladatunk: készíteni róla egy könyvet. Hiszen itt van ez a rengeteg minden, amit mesélt nekünk. Elöljáróban megjegyezzük, hogy a kötetben található üzeneteinek többsége máig megtalálható a weboldalon, rájuk bukkanhatunk, ha figyelmesen végigolvassuk az interjúkat és egyéb cikkeket. De a weboldalon található írásokat természetükből fakadóan egyre nehezebb megtalálni, mert maguk alá temetik a frissebb hírek. Sokan biztosan szívesen olvasnák újra és újra Iwata üzeneteit, és egyre többen lesznek, akik csak most fogják megismerni, és szeretnének majd többet tudni arról, hogy milyen ember volt.

Tudomásunk szerint Iwatának nem állt szándékában könyvet írni, hiába kérték életében. Mi ennek ellenére határozottan úgy éreztük, hogy most és a jövőben szükség van egy kötetre, amelyben összegyűjtjük a szavait, ám ezt teljesen önkényesen tesszük. De hiszünk abban, hogy Iwatának tetszene ez a kötet. Szerette kifejteni a véleményét olyanok körében, akikben megbízott, és mindig mosolyogva olvasta fel a frissen befejezett cikkét. Bár talán megkérdezné, ér-e annyit ez a kötet, hogy rászánjuk az időnket a szerkesztésre.

Rengetegen közreműködtek a könyv elkészítésében. Köszönetünket szeretnénk kifejezni a Nintendo cégnek, Shigeru Miyamotónak; Iwata volt titkárnőjének, Reiko Wakimotónak, valamint Iwata özvegyének és egész családjának, hogy engedélyezték ezen írások kötetbe gyűjtését.

Iwata! Bárcsak újból beszélhetnénk. Még mindig úgy érezzük, bármikor kinyílhat az iroda ajtaja, és beléphet rajta mosolyogva. Nagyon sajnáljuk, hogy nem hallunk öntől újabb történeteket.

A könyvben található szövegekből kirajzolódik Iwata gondolkodásmódja és világlátása, amiből még ma is mindannyian erőt meríthetünk, és útbaigazítást kaphatunk. Szeretnénk, ha szavai minél több mindenkihez eljutnának.

2019. július

Hobo Nikkan Itoi Shinbun

I.
Mielőtt Iwata igazgató lett

A gimnáziumi évek.
Találkozás a programozható számológéppel

Középiskolás koromban ismerkedtem meg a programozható számológéppel, amikor még nem is létezett a „személyi számítógép” kifejezés. Óra közben játékokat írtam rá, amivel a padtársammal játszottunk – ha jobban belegondolok, ez volt az első alkalom, hogy számítógépes játékokkal vagy programozással találkoztam.

Állítólag ilyen Hewlett-Packard gyártmányú számológépet vittek magukkal az Apollo–Szojuz-program űrhajósai, hogy kiszámolják, milyen szögben kell beállítaniuk az antennájukat. Akkoriban nagyon drága volt, de miután a felét megkerestem azzal, hogy diákmunkában mosogattam, apám kipótolta a másik felét.

Teljesen magával ragadott ez a számológép. Persze nem voltak szaklapok, és nem volt senki, akitől megtanulhattam volna a használatát, így magamnak kellett rájönnöm a dolgokra. Próba szerencse alapon, szép fokozatosan jöttem rá, hogy jé, ezt is tudja, azt is tudja. Így visszagondolva különös egy számológép volt, hiszen nem volt rajta egyenlőségjel gomb. Ha például az egyet és a kettőt akartam összeadni, először lenyomtam az egyes gombot, majd az entert. Aztán lenyomtam a kettest, és végül a pluszjel gombot. Bizonyos szempontból hasonlított a japán nyelvre: add össze az egyet a kettővel, a hármat szorozd meg néggyel, vonj ki belőle tizenkettőt, mennyi az eredmény? Így kellett beütni a dolgokat, de a legtöbb ember neki sem állt használni, mivel nem volt rajta egyenlőségjel. Én viszont akkoriban élveztem, hogy a kisujjamban van az egész.

Aztán amikor elkészültem egyszer egy játékkal, elküldtem a Hewlett-Packard japán forgalmazójának. Azt mondták, teljesen megdöbbentek, hogy micsoda középiskolás van ott Szapporóban. Olyan lehetett, mintha most küldene nekünk a Nintendóhoz egy középiskolás egy lényegében kész terméket, amelyet akár már holnap elkezdhetnénk árusítani. De akkoriban még én magam sem tudtam felmérni, milyen jelentőségű dolgot műveltem (nevet).

Két évre rá, hogy teljesen elbűvölt ez a számológép, az Apple piacra dobta a számítógépeit.

De amint kipróbáltam egy korai számítógépet, rögtön szertefoszlottak az illúzióim. Kiderült, hogy a számítógép nem egy mindent tudó csodagépezet. Másképpen fogalmazva, már középiskolás koromban tisztában voltam vele, mi az, amiben a számítógépek jók, és mire nem alkalmasak.

Ugyanakkor az is nagyon sokat számít, hogy teljesen véletlenül pont olyasvalaki volt a padtársam, aki örömmel játszott a programmal, amelyet a számológépre írtam. Jó fej volt az a gyerek… hogy is mondjam, az első ügyfelem, aki élvezte, amit készítettem, ő volt tehát a legelső felhasználóm. Úgy gondolom, az ember fejlődéséhez elengedhetetlen, hogy legyen, aki megdicséri, aki örül annak, amit csinált. Szerintem az egész életemre nagyon pozitív hatást gyakorolt, hogy vele hozott össze a sors a középiskolában.

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Fira Sans – SIL Open Font License
Jost – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0