A Szerencse rabjai

Judit Tessényi

T e s s é n y i J u d i t

Játékszenvedély gazdaságpszichológiai megközelítésben

átdolgozott és bővített kiadás

ISBN

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás, a nyilvános előadás, a rádió- és televízió adás, valamint a fordítás jogát, az egyes fejezeteket illetően is.

Illusztráció: Tessényi Judit

Szeged, 2026.

A könyv megírását eredetileg R. Zoli és sorstársainak története inspirálta. Zoli 2006-ban felakasztotta magát, mert az évek alatt felhalmozott adósságát képtelen volt rendezni. A mérhetetlen eladósodásához és az ebből eredő kilátástalanság érzetéhez a játékautomatákba szórt kb.80 millió forintja okozta. A családja, felesége, barátai: senki nem tudott az ügyről - talán néhány kocsmai haverja sejtette, hogy túl sok a pénz, amit beledobált a gépekbe, de senki nem gondolta, hogy ez az intelligens ember, jó egzisztenciával, ilyen mélyre került és nem talált semmi más kiutat, amivel meg tudta volna oldani az életét és anyagi problémáját. Talán ha időben találkozott volna megfelelő információval a szerencsejáték szenvedéllyel kapcsolatosan… Harmadjára rugaszkodom neki a témának, mert egyre több a játékszenvedéllyel kapcsolatos tapasztalatom és folyamatosan újabb és újabb emberekkel hoz össze a sors, akik tőlem várnak tanácsot, segítséget. Ugyanakkor zavar az a sok elméleti okoskodás, amely semmilyen szinten nem támogatja a függőket, hogy megoldásokat, kapaszkodót, hasznos információt kapjanak, mert néhányan a tudományosság mögött - valódi szenvedélybetegekkel való találkozás helyett -, „laboratóriumi körülmények között” szerzett eredményeket publikálnak. Ha az érintettek csak azt a megnyugtató bizonyosságot kapják a könyvem elolvasva, hogy nincsenek egyedül és van megoldás – többféle -, akkor nem írtam hiába. A korábbiaktól eltérően most tegezésre váltok, mert szeretném, ha közelebb kerülnénk egymáshoz, bíznál bennem, hogy mindent elmondok neked, amit a szerencsejáték függőségről tudok!

Egy névtelen játékfüggő fogvatartott verse

„Ígéret

Rossz úton járok, eltévedtem,
Kiutat nem találok, megrémültem.
Valaki segítsen nekem,
mert elveszíthetem az életem!
Raboskodom sokáig a gyarlóságom miatt,
és nem látok mást, csak a nagy falat.
Volt feleségem, gyermekem,
de ez nem volt elég nekem.
Szörnyű dolog amit elkövettem,
mert a szeretteimet elvesztettem!
Bűneimet leírni nehézkes, mert szégyellem,
de minden amit tettem, a családomért tettem.
Nem mentség a bűn és vétek,
És ezért járnak érte súlyos évek.
Súlyos évek család nélkül,
Súlyos évek élet nélkül.
Sokat álmodom otthonról és jólétről,
Hibátlan és gond nélküli életről /családról és szeretetről/
Egyszer elmúlik minden gond és baj,
Majd ha az Isten is úgy akarja majd.
És ha egyszer hazajutok, színe előtt leborulok,
Hálát és köszönetet mondok.
Megfogadom és elmondok egy imát,
Hogy a családom szeretetben többé nem szenved hiányt.”

Tartalomjegyzék

Bevezetés

A játékszenvedély jelei

Jelzőrendszerek

Mit mond a tudomány 2026-ban?

A megelőzés sokkal olcsóbb, mint a kezelés

A játékok veszély-tartalma

Divat a játék, sikk a szerencse

A Las Vegas jelenség

Az e-sport nem ellenség – de új kockázatokat hozott

Elrettentő példák

Börtön SOGS

Betegségtudat hiánya

Amikor a kaszinó beköltözött a zsebünkbe

Ki a felelős?

Miért szegjük meg a saját ígéreteinket?

Jogi esetek

Közel a tűzhöz

Majdnem nyertem!

Hitek és tévhitek – a szerencsejátékos tévedése

Megelőzés

Schutzkonzept – a prevenció nem egy tanóra

Nemzetközi jó gyakorlat

Mi az az attitűd?

Amikor nem csak a játékos szenved

Kézikönyv az önálló felépüléshez

Pozitív példák és eredmények

Luigi levele – amikor újraindul a számláló

A szenvedély ára – költségek és hasznok

Mit nyer rajta az állam?

Munkahelyek is vannak a mérleg pozitív oldalán

A jó célra költött szerencsepénz

És ki fizeti a másik oldalt?

A legnehezebben forintosítható költség

A számla egy része láthatatlan

Az állam különös kettős szerepe

És akkor mennyi az annyi?

Anonim Szerencsejátékosok Szervezete (GA)

Dr. Csorba Csilla: Kóros szerencsejáték

Zárszó és összegzés

Egy interjú a szerzővel

Köszönetnyilvánítás

Bevezetés

Bármikor került szóba a társaságunkban az elmúlt évek alatt a játékszenvedély - mindig volt a beszélgetőpartner ismeretségi körében, családjában legalább egy érintett személy. Mindenki tarsolyában találtam egy elképesztő történetet, vagy éppen emberi tragédiát, amit a játékhoz való nem megfelelő viszony szült. Ha ma Magyarországon tíz embert megkérdeznél, ismernek-e valakit, akinek a szerencsejáték tönkretette az életét, valószínűleg szinte mindenki tudna egy történetet mesélni. Egy családtagét. Egy kollégáét. Egy szomszédét. Vagy éppen a sajátját…

Nem foglak elítélni, megítélni, célom egyetlen: az általam összegyűjtött ismereteket átadjam, segítve vele a megelőzést, a kezelést és mindazokat a családtagokat, akiknek a környezetében problémás szerencsejátékos van. Több mint 25 éve foglalkozom a szerencsejáték szenvedély kutatásával, bízom benne, hogy az elkövetkezendő fejezetek elgondolkodtatnak és segítenek - ha kell - lépéseket tenni.

A Szerencsejáték Zrt. alkalmazottjaként 18 éven keresztül jártam különböző lottózókba, ahol - a kollégák munkájának ellenőrzése mellett - bőséggel jutott időm a fogadók viselkedését is megfigyelni. Őszintén szólva: sokkoló volt az a bódult igyekezet, hogy mihamarabb megszabaduljanak az emberek a pénzüktől. Igyekszem ezekből az esetekből is néhányat felidézni, főként, ha van tanulsága az ügynek. Hatalmas önámítás lenne azt gondolni, hogy az állami játékszervező nem kínál függőséget okozó játékokat: nézzünk csak meg néhány sorsjegyest vagy tippmixest. Talán téged is az online tippmix izgalma kergetett idáig.

Az automaták betiltását követően – bár a kaszinókban találhatnak gépeket – egyértelműen az online játékok és a sportfogadás vették át az automaták korábbi „szerepét” a játékfüggőség kialakításában. Értsd jól: anno a pénznyerő automaták és a lovi okozták a legtöbb problémát, ma a tippmix. Ennek egyik ékes bizonyítéka az a törelten és roppant dinamikus forgalom növekedés, melyet te is nyomon követhetsz a Szerencsejáték ZRT forgalmi(üzlet) jelentéseit megnézve (lásd.éves üzleti beszámolók a weboldalukon).

Köszönettel tartozom minden jelenlegi és volt kollégámnak, akik saját élményeiket is megosztották velem, néhány érdekességet tőlük is idézek. A kézirat zárásakor hívott fel egy nagyon régi munkatársam az egyik vidéki lottózóból, 10 éve finanszírozza a pici fia játékát és életvitelét, sírt...

A könyv állításai nem csupán személyes tapasztalatokon alapulnak. Az elmúlt két évtizedben több ezer szerencsejátékossal, fogvatartottal, segítő szakemberrel és játékszervezővel kerültem kapcsolatba, miközben saját kutatásaim eredményeit a nemzetközi szakirodalom legfontosabb megállapításaival vetettem össze.

Ezúton is köszönöm azoknak a kedves barátaimnak, olvasóimnak, akik az első két verziót olvasva értékes megjegyzéseikkel, javaslataikkal segítettek, hogy még egyértelműbb és világosan megfogalmazott legyen a mondandóm. Az általuk javasolt módosításokon túl, néhány újabb fejezet is került a negyedik kiadásba, mert időközben számos olyan tapasztalat ért, melyek ide tartoznak.

Amikor az első kiadás megjelent, a legtöbb problémát még a pénznyerő automaták jelentették. Ma már egészen más világban élünk. A kaszinó ott lapul minden zsebben, egy okostelefon formájában. A sportfogadás néhány másodperc alatt elérhető, a mesterséges intelligencia pedig egyre pontosabban képes személyre szabni az ajánlatokat. A szerencsejáték nemcsak közelebb került hozzánk – sok esetben folyamatosan velünk van. Ezért a negyedik kiadás nem egyszerű javított változat, hanem a szerencsejáték-függőség elmúlt évtizedének újragondolt összegzése.

Nem ígérem, hogy a könyv elolvasása után minden kérdésedre választ kapsz. De azt igen, hogy mire az utolsó oldalra érsz, másként fogsz gondolkodni a szerencsejátékról, a függőségről és talán saját döntéseidről is.

A játékszenvedély jelei

A játékszenvedély egyik lényeges jellemzője, hogy nem igazán látszik vagy mondhatjuk úgy is, hogy eleinte nem szembeötlő. Egészen addig nem derül ki, még akkor sem ha valakinél kóros mértéket ölt, míg le nem bukik a játékos. Például úgy, hogy elcseni a céges bevételt vagy nem jelenik meg munkaidőben. Még ennél is kellemetlenebbé teszi az ügyet, hogy az érintett sincs tisztában azzal, hogy szenvedélyes szerencsejátékos. Lehet, hogy csak kíváncsiságból olvasgatod ezeket a sorokat és szentül hiszed, hogy te csak szeretsz játszani és nyerni és egyébként is tök szerencsés vagy, meg értesz is a focihoz. A könyv végén találsz egy rövid tesztet: ha 3-nál több „igen”-ed van, csak szólok: problémás, veszélyeztetett vagy függő vagy!

Míg egy alkoholistának remeghet a keze, véres-vizenyős a tekintete vagy pirospozsgás az orra, és a szesznek szaga van a lehelletében, egy játékszenvedélyes megjelenésében nincsen semmi szembeötlő. A viselkedésében már annál inkább, de haladjunk szépen sorban!

A tagadás sajátja a problémának, nem találkoztam lottózóban olyannal, aki magát szenvedélybetegnek tartotta volna. Egészen más a helyzet a névtelen szerencsejátékosok vagy a minnesotások csoportterápiában ülőkkel, de erről is majd egy kicsit később!

Meglehetősen sokféle kifejezést használnak a hétköznapokban és a szakirodalomban is a játékfüggőkre: a problémás játékos, patológiás játékfüggő, szenvedélyes szerencsejátékos, kényszeresen játszó. A könyvben felváltva használom a játékszenvedély, játékfüggőség és szerencsejáték-függőség kifejezéseket. A nemzetközi szakirodalom ma már egyre inkább a gambling-related harm fogalmát alkalmazza, mert ez nemcsak a diagnosztizált függőségre, hanem a családot, kapcsolatokat, munkahelyet és anyagi biztonságot érintő károkra is felhívja a figyelmet. A Nyírő Gyula Kórházban a „kliens” kifejezés terjedt el, a GA csoportokban a „szenvedélyes szerencsejátékos”, én a „játékfüggő”-t használom a leggyakrabban..

Előfordul, hogy valakire rásütik, hogy játékszenvedély-beteg, pedig nem az, csupán sokat és rendszeresen játszik. Annak meghatározása, hogy valaki függő-e, leginkább szakember feladata. Még akkor sem jelenthető ki senkiről, hogy játékszenvedély beteg, ha saját maga azt állítja. Erre lesz bizonyíték a börtönkutatás sorozatom, melyben konkrétan minden alkalommal megkérdeztük a delikvenseket, hogy játékfüggőnek tartja-e magát és számos esetben úgy válaszolt igent, hogy ezt a részleges függőségi teszt nem igazolta.

A WHO ma már közegészségügyi problémaként tekint a szerencsejáték okozta károkra, mert nemcsak a diagnosztizált függőket érinti, hanem családtagjaikat, munkahelyüket és teljes közösségeket is.

Honnan tudhatod, hogy már nem te irányítod a játékot, hanem a játék irányít téged? Az alábbi jelek közül legalább négy-öt megléte esetén mondaná egy addiktológus rád, hogy függő vagy:

●      Ha csak egyre több és több játék esetén érzed magad elégedettnek, illetve egyre nagyobb összeggel játszol ahhoz, hogy elérd a kívánt izgalmat, nem mérlegelve saját anyagi lehetőségeid és annak határát.

●      Jelzésértékű lehet az is, hogy többször sikertelenül próbálkoztál azzal, hogy abbahagyd a szerencsejátékot, illetve ha nincs lehetőséged játszani nyugtalan vagy ingerlékeny leszel.

●      Szintén tünet, ha valaki azért játszik, hogy problémái elől meneküljön, illetve újra és újra játszik, ha veszít a szerencsejáték során.

●      Ha hazudtál valaha családtagjaidnak, ismerősödnek, hogy eltitkold mennyit játszol szerencsejátékon, esetleg bűncselekményt követtél el azért, hogy játszhass.

●      Szintén felmerül a függőség kérdése, ha az állásod is kockáztattad azért, hogy játszhass, illetve rokonaidtól, ismerőstől pénzt kértél játékra kölcsön, vagy akár megtakarításaid erre használod fel.

●      Ha érdeklődésed leginkább az általad játszott szerencsejátékra terjed ki: például a nyerés esélyeit latolgatod, a nyereményeddel dicsekszel, egyes sporteseményeknél több fogadóiroda ajánlatait is kívülről ismered vagy ez az egyetlen téma, ami felvillanyoz. Létezik egy olyan orvosdiagnosztikai kézikönyv, mely ezeket egy kicsit részletesebben sorolja és definiálja.

Összességében: a szerencsejáték szenvedélybetegek életvitelét, napi viselkedését és életkörülményeit meghatározza a játék: erről beszél, csak ezzel foglalkozik, a többi tevékenysége csak mellékes számára, végül eladósodik, amit persze a végsőkig titkol és saját maga előtt is tagad. A játékfüggő pót cselekszik, igyekszik valamilyen hiányérzetét kielégíteni. Ehhez nyerni akar - bármi áron. A nyeremény kecsegtető álma mellett azonban arra az izgalomra vágyik igazán - amit a nyerés reménye és esélye nyújt -, és enélkül unalmasnak érzi az életét. Ezek persze általánosítások, nem szükséges, hogy valamennyi elem előforduljon az ember viselkedésében ahhoz, hogy játékfüggő legyen. 2016-ban is készült egy nagyobb lélekszámú kutatás, mely ismét felfedezte a spanyol viaszt: az emberek vagy az izgalomért játszanak vagy a konkrét nyeremény megszerzéséért. Most nem azokról beszélek, akik csak megszokásból játszogatnak, mert nem merik abbahagyni a nagymama számaival a lottózást.

Tudtad?
A legtöbb problémát ma már nem a nyerőgépek okozzák.
A sportfogadás növekszik a leggyorsabban.
A játékfüggőség öngyilkossági kockázata az egyik legmagasabb a pszichiátriai kórképek között.

Jelzőrendszerek

A szerencsejáték-függőség egyik sajátossága, hogy az érintett gyakran sokáig úgy érzi: ura a helyzetnek. Mire felismeri a problémát, addigra sokszor már a környezete hónapok vagy akár évek óta látja a figyelmeztető jeleket. Ezért különösen fontos az úgynevezett informális jelzőrendszer[1]: mindazok az emberek, akik napi kapcsolatban állnak a játékossal.

A legkorábban azok ismerhetik fel, hogy „valami nem stimmel” veled, akik a szerencsejátékok értékesítésével foglalkoznak. Például a bukmékered, a lottózói eladó vagy a krupié, de ez is csak akkor igaz, ha az mindig ugyanarra a helyre mész játszani. Nem is várható el az eladótól vagy kiszolgáló személyzettől, hogy jelzéssel éljen feléd, ha véleménye szerint már jelentős túlzásba estél, hiszen nem fog mást elérni, mint elveszít egy törzsjátékost, aki ezentúl máshol hódol szenvedélyének. Gondoljunk csak bele, ha túl sok csoki fagyit ennénk és a fagyiárus azzal jönne, hogy ne tegyük, mert elhízunk vagy cukorbetegek leszünk, akkor vajon megköszönnénk neki és leállnánk a fagyizással, vagy inkább oda mennénk fagylaltozni, ahol nem szembesítenek gyarlóságunkkal.

A másik kör, aki a probléma időben történő észlelésében releváns lehet, a játékostársak. Ők nyilván jobban ismerik a barátjukat, és annak anyagi lehetőségeit, így nekik is feltűnhet, ha gyakoriságában, mértékében, kockázatvállalási hajlandóságában elindul valaki a túlzások felé – a saját lehetőségeid és korábbi szokásaidhoz mérten!

Sajnos a család és a partner leginkább már csak akkor érzékeli a problémát, amikor annak anyagi következményei nem rejtegethetőek tovább. Persze ahol figyelnek egymásra és közösen töltik a szabadidőt, időben érzékelheti a partner (szülő, gyermek), hogy változik a játékszokás. Viszont az, hogy miként állnak a családtagok a kérdéshez és hogyan próbálnak segíteni, az nagyban befolyásolhatja a szenvedélyes szerencsejátékos gyógyulási esélyeit és további életét.

Közvetve a család időben érzékelheti, hogy valami nincs rendben. Például valamilyen változás történik az érintett viselkedésében. Mutatkozhat egy olyan felfokozott készenléti, izgalom, melyet a másik fél érzékel. Ilyen jelzés lehet az ingerlékenység, az eltünedezés, titokzatosság, esetenként feldobódott állapot.

Az első történetet legkedvesebb szolnoki kollégámtól, T. Sanyitól kaptam, nem fogom fel, hogyan lehet ilyen kiváló szakembertől megválni. Belehalt

„Testes, jól öltözött asszony nyitott be a lottózóba. Szemmel láthatóan otthonosan mozgott, mert kezében cipelt táskáját azonnal a legközelebbi asztalra helyezte, majd szinte lendületből az eladópulthoz lépett. Béluskám -szólította meg az eladót-, nagyon sietek, csak egy kis puttót adok fel, meg adjon nekem ebből az ezer forintosból, ebből a Bukszából is. Á, egy elég lesz! Megyek bevásárolni, vennem kell burgonyát, meg ezt-azt. Az eladó mosolyogva nyugtázta a néni sajátos monológját:
- Ugye, ha sokat tetszik nyerni, akkor dupla ebédet készít??
Jövevényünk felnevetett, de érezhető volt gesztusában a feszültség - tegnap közel felét játszotta el a nyugdíjának. Két perc múlva már a pultnál állt ismét, mert másik játékot kért, az előbbi számokkal nem volt elégedett.
- Béluskám-szűrte a fogai között-,délelőtt egy húszast buktam a postán a sorsjeggyel!!!
Áll, álldogál, mert talán valamilyen részvétnyilvánításra vár, valami feloldozásra, vagy biztató szóra.
A pult mögötti ember azonban sokat tud a függőségről, így azzal is tisztában van, ha biztatni fogja, akkor vendége addig játszik, amíg a pénzéből telik, a hamis illúzió keltése felkérés a pénze elvesztésére, így ezt mondja:
- jó, tegyen még egy kísérletet, drága, de ne feledje mit írt fel a bevásárlásra!!!
A nő már lázasan turkál a sorsjegyek között, bólint, mintha értette volna a burkolt intelmet, végül váratlan kérdést tesz fel:
- A 12-es,vagy a 35-ös szám végződésű sorsjegyet vegyem?
- A 12-est.
Kaparni kezdi azonnal, nem is lép már odébb a pulttól, kapar, kapar, arca rövidesen átszellemül, és oda suttogja az eladónak:
- Nyolcezret nyertem, jó tipp volt!!!
- Fizethetem? - váltott Béla barátságosból szigorúbb hangnemre.
- Igen...fizesse, drágám! MÉG MEGYEK A POSTÁRA ÉS OTT IS SZERENCSÉT PRÓBÁLOK....”

A fenti eset egy szolnoki lottózóban játszódott le évekkel ezelőtt, de sajnos nem egyedi történet. Tanulsága mindenekelőtt, hogy a férfiak és nők éppúgy veszélyeztetettek – bár játék szokásaik különbözőek. Továbbá felismerhető benne az önkontroll hiánya és az önáltatás. Utóbbi tipikus megnyilvánulása, hogy csak a nyereményére koncentrál a játékos, veszteségeit vagy „befektetéseit” figyelmen kívül hagyja.

Nem lehet egy éles vonalat húzni, hogy eddig egészséges, innentől problémás egy szokás, de annyit kijelenthetünk, hogy a határt könnyű átlépni és semmilyen vészharang nem fog csengetni sem kívül, sem a fejedben, hogy most állj le. Néhány szerencsejáték függő azonban – felépülését követően, illetve a betegségével való foglalkozása során – erős lelkiismeret furdalásáról számolt be. Tehát mégis létezik egy vészharang, de korántsem biztos, hogy időben meghallod, azaz tudatosítod magadban, hogy ez az a figyelmeztetés.

“Lelkiismeretünk csalhatatlan bíró, ha még nem gyilkoltuk meg.” (Honoré de Balzac)

Mit mond a tudomány 2026-ban?

Amikor az első kiadást írtam, még elsősorban arról folyt a vita, hogy a szerencsejáték-függőség valóban betegségnek tekinthető-e. Ma már ezen szerencsére túl vagyunk. A nemzetközi szakirodalom egészen más kérdésekkel foglalkozik. Már nem azt kutatják, hogy létezik-e a probléma, hanem azt, hogyan lehetne megelőzni, korábban felismerni, illetve csökkenteni azokat a károkat, amelyeket a szerencsejáték nemcsak a játékosnak, hanem családjának és a társadalom egészének okoz.

Az elmúlt néhány évben több olyan nemzetközi kutatás is megjelent, amely szerintem alapjaiban változtatja meg a szerencsejátékról való gondolkodást. Engedd meg, hogy ezek közül kiemeljek néhányat.

A játékfüggőség már nem csupán egyéni probléma

2024-ben a The Lancet Public Health folyóirat egy nemzetközi szakértői bizottság munkáját publikálta, amely a világ egyik legátfogóbb összefoglalása a szerencsejáték társadalmi hatásairól. A szerzők szerint a szerencsejáték okozta károkat nem szabad kizárólag az egyén felelősségének tekinteni. A probléma túlmutat a játékoson: hatással van a családjára, a munkahelyére, a közösségére, sőt gazdasági és egészségügyi következményei miatt közegészségügyi kérdéssé vált.[2]

Ez a szemlélet közel áll ahhoz, amit magam is tapasztaltam az elmúlt huszonöt évben. A játékfüggő ritkán szenved egyedül. A családtagok, házastársak, gyermekek és munkatársak gyakran ugyanúgy viselik a következményeket, mint maga az érintett.

A hangsúly már nem a függőségen, hanem a károkon van

Talán első hallásra apróságnak tűnik, de a szakirodalom nyelvezete is megváltozott. Egyre ritkábban találkozunk a "gambling disorder" vagy "problem gambling" kifejezésekkel önmagukban, és egyre gyakrabban jelenik meg a „gambling-related harm”, vagyis a szerencsejáték okozta károk fogalma. (Egészségügyi Világszervezet)

Ennek azért van jelentősége, mert sok ember még messze nem felel meg a pszichiátriai diagnózis feltételeinek, mégis komoly veszteségeket szenved el. Megromlik a párkapcsolata, eladósodik, romlik a teljesítménye a munkahelyén, vagy éppen a gyermekei érzik meg leginkább a következményeket. A károk tehát jóval korábban jelentkezhetnek, mint maga a diagnózis.

A kaszinó ma már a zsebünkben van

A WHO 2024-ben megjelent állásfoglalása szerint a szerencsejáték történetének egyik legnagyobb változását a digitalizáció hozta. Ma már nincs szükség kaszinóra vagy játékteremre. Egy okostelefon elegendő ahhoz, hogy valaki a nap bármely percében fogadjon, sporteseményeket kövessen, kaszinójátékot indítson vagy újabb és újabb ajánlatokat kapjon. (Egészségügyi Világszervezet)

Bevallom, amikor a Szerencsejáték Zrt.-nél dolgoztam, még én sem gondoltam volna, hogy egyszer valóban mindenki zsebében ott lapul majd egy miniatűr kaszinó. Ma már ez a valóság.

Nem minden játék egyformán veszélyes

Egy 2024-es nemzetközi metaanalízis megerősítette azt, amit a gyakorlati tapasztalatok alapján régóta sejtettünk: az online kaszinójátékok és a sportfogadás lényegesen nagyobb kockázatot hordoznak a problémás játék kialakulása szempontjából, mint számos hagyományos szerencsejáték. A gyors játékmenet, a folyamatos elérhetőség és az azonnali visszajelzés különösen kedvez a kontrollvesztés kialakulásának.[3]

Érdekes módon saját kutatásaim is hasonló irányba mutatnak. Az automaták eltűnésével nem szűnt meg a függőség, csupán új felületet talált magának.

A megelőzés sokkal olcsóbb, mint a kezelés

A WHO szerint a leghatékonyabb stratégia továbbra sem a már kialakult függőség kezelése, hanem annak megelőzése. A reklámok korlátozása, a fiatalok védelme, az önkizárási rendszerek fejlesztése, a kötelező veszteségi limitek és a korai felismerés egyaránt bizonyítottan csökkentik a szerencsejáték okozta károkat. [Egészségügyi Világszervezet][4]

Ez talán nem hangzik olyan izgalmasan, mint egy új gyógyszer vagy terápiás módszer, de közgazdászként azt mondhatom: a prevenció szinte mindig jobb befektetés. Egy időben felismert probléma nemcsak pénzt, hanem családokat, munkahelyeket, kapcsolatokat és sok esetben emberi életeket is megmenthet.

Mit viszek haza ebből a fejezetből?

* A szerencsejáték-függőség ma már nem csupán pszichológiai, hanem közegészségügyi kérdés.
* A károk jóval korábban megjelenhetnek, mint maga a diagnózis.
* Az online sportfogadás és az internetes kaszinók jelentik napjaink legnagyobb kockázatát.
* A korai felismerés és a megelőzés bizonyítottan hatékonyabb, mint a kialakult függőség kezelése.
* A következő évek egyik legfontosabb feladata nem csupán a játékosok segítése lesz, hanem olyan környezet kialakítása, amelyben eleve kevesebben sodródnak el a függőség felé.

A játékok veszély-tartalma

Az előző fejezetben láttuk, hogy nem minden játékos válik függővé. Ugyanilyen fontos kérdés azonban, hogy nem minden szerencsejáték jelent azonos kockázatot. Ahogy egy pohár bor és egy üveg tömény ital között is különbség van, úgy a szerencsejátékok "függőségi potenciálja" sem egyforma.

A különféle szerencsejátékoknak, különböző mértékű a kockázata. Nem a tét-nyeremény várható arányát értem itt ez alatt, hanem a „káros hatásának” valószínűségét. Ezt neveztük el még 2008-ban „addiktív potenciálnak”. Sokan átvették – elvárható hivatkozás nélkül – a kifejezést. Magyarán a lóverseny sportfogadástól, a kártyától vagy a játékautomatától a rendszeresen azt játszók közül többen betegszenek meg, mint más (kevésbé addiktív) szerencsejátéktól. Az alábbi ábra a piramis csúcsa féle az egyes szerencsejátékok függőség szerinti veszélyessége nő.

Persze sokkal kevesebben játszanak a lóversenypályákon, ezért nem feltűnő, hogy milyen magas a játék addiktív potenciálja[5]. A kevésbé veszélyesnek besorolt kaparós sorsjegy viszont nem egy homogén halmaz. Némelyik szagos, csillogó, jó nyereményeloszlású és hatékony marketinggel megtámogatott sorsjegy vetekszik a tippmix[6] veszélyességével. Az állami szerencsejáték szervező újabb terméke az esport-fogadás még nem mért, bevezetését egyértelműen a covid-karantén és az online játékmód népszerűségének növekedése indokolta. Hamarosan megtudjuk, hogy függőségi szempontból milyen mutatókkal bír.

A 2024-ben a Journal of Gambling Studies-ban megjelent szisztematikus áttekintés 30 empirikus vizsgálatot összegzett az e-sporthoz kapcsolódó szerencsejátékról. Az eredmények alapján az e-sport-fogadók jellemzően fiatalabbak, gyakrabban férfiak, és több vizsgálatban magasabb problémás-szerencsejáték-pontszámot mutattak, mint más játékoscsoportok. A 13, problémás játékot vagy károkat vizsgáló kutatásból nyolc szignifikánsan magasabb problémaszintet talált az e-sport-fogadóknál.

Van ennél látványosabb adat is: egy 298 rendszeres e-sport-fogadót 300 hagyományos sportfogadóval összehasonlító vizsgálatban 64,8% vs. 17,3% került a problémás játékos kategóriába, és az e-sport-fogadók 81,9%-a jelzett legalább egy szerencsejátékkal összefüggő ártalmat. Ezt azonban én nem általános prevalenciaadatként írnám a könyvbe: speciálisan kiválasztott rendszeres fogadói mintáról van szó, tehát nem azt jelenti, hogy az e-sport-fogadók kétharmada függő. (Mangat et al., 2024.)

Közben maga a kínálat is tovább változott. 2025-ben a Tippmixpro virtuális sportfogadásai között megjelent a virtuális lóverseny is. Itt már nem valódi lovak futnak, és nem is valódi emberek játszanak egymással, mint az e-sportban: a fogadás tárgya egy számítógép által generált esemény. Függőségi szempontból ez különösen érdekes fejlemény. A hagyományos sportfogadásban az események időrendje legalább valamiféle természetes szünetet kényszerít a játékosra; a virtuális események azonban egymást gyorsan követhetik. Hogy ez a magyar játékosok körében ténylegesen nagyobb problémásjáték-kockázattal jár-e, arról egyelőre nincs hazai empirikus adatunk. Újabb remek kutatási kérdésünk tehát már van.

Mivel az egyén "hajlama" személyenként különböző, ezért ez az eltérő kockázati szint – ami az egyes szerencsejátékok sajátossága - a legkevésbé sem vigasztalja az érintettet, vagy annak családját. A közelmúltban találkoztam egy egyetemista fiatalemberrel, aki mindenét eljátszotta már tippmixen. A barátnője hozta el a GA-ba[7] és reményteli szemekkel várták a megoldást. Nem is jártak rossz helyen, mivel a függők utókövetése során, nagyobb mintákon bebizonyosodott, hogy a GA-sok körében a legmagasabb a játékot tartósan befejezni képesek aránya[8]. De mi is az a GA? Az anonim (névtelen) szerencsejátékosok közössége, az anonim alkoholisták (AA) mintájára. Majdnem minden megyeszékhelyen volt egy-egy ilyen csoport, a fővárosban több kerületben tevékenykedtek a covid előtti időkben. Ahol még megvan a helyi GA csoport, ott heti rendszerességgel találkoznak és a tagok egymást segítve, egy meghatározott eljárásrendet követve, együtt igyekeznek jobb útra térni. Semmit sem veszítesz, ha rákeresel, hogy hozzád melyik GA csoport van a legközelebb, megnézed mikor van találkozó és felkeresed őket, sokat tanulhatsz tőlük magadról és a problémádról is.

Gyuri már felfogta, hogy nagy a baj, de azt még nem, hogy milyen nehéz egy szokáson változtatni. Szerencséje van, hogy van egy támogató társa és megtalálták a GA-t, de ez csak az első lépés egy jobb életminőség felé. Sajnos többször nem találkoztam vele, csak egyetlenegyszer jött el a GA-s ülésre. A pszichológus, pszichiáter, addiktológus szakemberek gyakran találkoznak azzal a nehézséggel, hogy eltűnnek a pácienseik – idő előtt – és nem biztos, hogy valaha is megtudják, a beteg gyógyult vagy valahol játszik tovább ész nélkül. A másik gond, ha a társ jobban akarja a terápiát vagy a segítő csoport felkeresését, mint maga az érintett. Ugyanis megmenteni önmagától senkit nem lehet.

Na de térjünk vissza még egy percre a szerencsejátékok veszélyességi potenciáljára!

Remek eszközöket dolgoztak ki a szakemberek a ennek mérésére. Nekem Franz Peren professzoré[9] a legkedvesebb, talán mert én írhattam meg anno a magyar szerencsejátékokra vonatkozóan, hogy mit és hogyan mér, de érintettként vagy veszélyeztetett játékosként elég annyit tudnunk, hogy vannak olyan tulajdonságai a szerencsejátékoknak, amik ezt a kérdést befolyásolják. Peren prof. például ilyen pókháló diagramokkal szemlélteti egy-egy játék bemért veszélyességi faktorait:

Alaposabb elemzési ismeret nélkül is látszik, hogy 10 szempont mentén rajzolódik ki egy-egy szerencsejáték profilja. Az ábrán három konkrét játékot jelölnek a színek. Minél nagyobb egy termék íve, annál kockázatosabb a függőség kialakulása szempontjából. A fenti kis példázaton kékkel kiugrik az ötöslottó 3-asa, ami itt a felhalmozódott várható legmagasabb megnyerhető összeget jelöli. Ha ezt megértjük, mindjárt nem kérdezünk fogadói találkozón olyan butaságot, hogy miért hagyják, hogy több milliárd forintig is halmozódjon a nyeremény. Hát épp ezért, mert attól válik sokaknak érdekesebbé és vonzóbbá, mert sokat lehet azon a héten nyerni.

Alábbi táblázatba rendeztem 15 játék tulajdonságot, melyek a függőség kialakulása szempontjából a legfontosabbak. Peren professzor pókhálója fentebb 10-et tartalmaz ezek közül, de az eredeti kutatás 52 különböző jellemzőt azonosított, ami viszont nagyon megnehezítette a vizsgálatokat és a megértést. Az első oszlopokban az adott tulajdonság olvasható, míg a mellette lévő magyarázatok mini példákkal próbálják azt szemléletesebbé tenni. Persze egyénenként más és más, ami a preferenciákat rendezi, mindenki beazonosíthatja, hogy számára melyik 2-3 jellemző kiemelt fontosságú.

Aki utálja az ábrákat és táblázatokat, nyugodtan ugorjon!