A KORÁN

Editio Plurilingua

Budapest, 2024

A KORÁN

© Serdián Miklós György | Hungarian translation

ISBN 978-963-9431-76-8 | PRESS

ISBN 978-615-5461-20-0 | PDF

ISBN 978-615-5461-04-0 | EPUB

epl.bud.hu.eu@gmail.com

Tartalomjegyzék

1. szúra

A MEGNYITÁS

2. szúra

A TEHÉN

3. szúra

IMRÁN NEMZETSÉGE

4. szúra

A NŐK

5. szúra

AZ ASZTAL

6. szúra

A JÓSZÁG

7. szúra

A MAGASLATOK

8. szúra

A HADIZSÁKMÁNY

9. szúra

A MEGBÁNÁS

10. szúra

JÓNÁS

11. szúra

HÚD

12. szúra

JÓZSEF

13. szúra

A MENNYDÖRGÉS

14. szúra

ÁBRAHÁM

15. szúra

AL-HIDZSR

16. szúra

A MÉHEK

17. szúra

AZ ÉJSZAKAI UTAZÁS

18. szúra

A BARLANG

19. szúra

MÁRIA

20. szúra

TÁ HÁ

21. szúra

A PRÓFÉTÁK

22. szúra

A ZARÁNDOKLAT

23. szúra

A HÍVŐK

24. szúra

A FÉNY

25. szúra

A MEGKÜLÖNBÖZTETŐ

26. szúra

A KÖLTŐK

27. szúra

A HANGYÁK

28. szúra

A TÖRTÉNET

29. szúra

A PÓK

30. szúra

A BIZÁNCIAK

31. szúra

LUKMÁN

32. szúra

A LEBORULÁS

33. szúra

A SZÖVETSÉGESEK

34. szúra

SÁBA

35. szúra

TEREMTŐ

36. szúra

JÁ SZÍN

37. szúra

A FELSORAKOZÓK

38. szúra

SZÁD

39. szúra

A SEREGEK

40. szúra

A MEGBOCSÁTÓ

41. szúra

MEGKÜLÖNBÖZTETETTEK

42. szúra

A TANÁCSKOZÁS

43. szúra

A DÍSZEK

44. szúra

A FÜST

45. szúra

A LETÉRDELÉS

46. szúra

A HOMOKDOMBOK

47. szúra

MUHAMMAD

48. szúra

A GYŐZELEM

49. szúra

A MAGÁNLAKRÉSZ

50. szúra

QÁF

51. szúra

A FELKAVARÓ SZELEK

52. szúra

A HEGY

53. szúra

A CSILLAG

54. szúra

A HOLD

55. szúra

A KÖNYÖRÜLETES

56. szúra

A BEKÖVETKEZŐ ESEMÉNY

57. szúra

A VAS

58. szúra

A VITA

59. szúra

AZ ÖSSZEGYŰJTÉS

60. szúra

A VIZSGÁZTATÁS

61. szúra

A SOR

62. szúra

A PÉNTEK

63. szúra

A KÉPMUTATÓK

64. szúra

A KÖLCSÖNÖS MEGTAGADÁS

65. szúra

A VÁLÁS

66. szúra

A TILALOM

67. szúra

A LEGFŐBB HATALOM

68. szúra

Az ÍRÓTOLL

69. szúra

AZ ELKERÜLHETETLEN

70. szúra

A FELEMELKEDÉS ÚTJAI

71. szúra

NOÉ

72. szúra

A DZSINN

73. szúra

A BEBURKOLÓDZOTT

74. szúra

A KÖPENYÉBE BURKOLÓDZÓ

75. szúra

A FELTÁMADÁS

76. szúra

AZ EMBER

77. szúra

A LEKÜLDÖTTEK

78. szúra

A HÍR

79. szúra

AZ ERŐVEL ELRAGADÓK

80. szúra

ÖSSZERÁNCOLTA A HOMLOKÁT

81. szúra

A BEBURKOLÁS

82. szúra

A KETTÉHASADÁS

83. szúra

A MÉRCERÖVIDÍTŐK

84. szúra

A MEGHASADÁS

85. szúra

A CSILLAGKÉP

86. szúra

AZ ÉJSZAKAI JÖVEVÉNY

87. szúra

A MAGASSÁGOS

88. szúra

AZ ELBORÍTÓ

89. szúra

A NAPKELTE

90. szúra

A VÁROS

91. szúra

A NAP

92. szúra

AZ ÉJSZAKA

93. szúra

A REGGELI FÉNY

94. szúra

A KITÁRÁS

95. szúra

A FÜGEFA

96. szúra

AZ ALVADÉK

97. szúra

AZ ELRENDELÉS ÉJSZAKÁJA

98. szúra

A VILÁGOS BIZONYÍTÉK

99. szúra

A földRENGÉS

100. szúra

A VÁGTÁZÓK

101. szúra

A SORSCSAPÁS

102. szúra

A HARÁCSOLÁS

103. szúra

A DÉLUTÁN

104. szúra

A RÁGALMAZÓ

105. szúra

AZ ELEFÁNT

106. szúra

KURAJS

107. szúra

A SZÍVESSÉGEK

108. szúra

A BŐSÉG

109. szúra

A HITETLENEK

110. szúra

A SEGÍTSÉG

111. szúra

A PÁLMAROST

112. szúra

A TISZTA HIT

113. szúra

A HAJNALHASADÁS

114. szúra

AZ EMBEREK

Előszó

Mohamed próféta i. sz. 610-ben, kereken 1400 évvel ezelőtt kapta meg az első isteni kinyilatkoztatást, hogy ezzel fényt hozzon a kortársai és az emberiség számára. A Korán szövege a hagyományos felfogás szerint csakis az arab nyelvű Korán, amelynek minden verse hét jelentéssel bír, és egy esetleges fordításban csupán a lehetséges értelmezés adható vissza, bár egyre többen képviselik a nézetet, hogy a Könyv szövege minél több nyelven virágozzon. Mivel a Próféta feladata az egyistenhit üzenetének átadása volt egy arab nyelvű Koránban (olvasatban) az Isten / Allah – vagyis al-iláh, az isten – értelemszerűen az adott formában jelenik meg a magyar fordításban is.
A dőlt betűkkel szedett szavak nem szerepelnek a Koránban, de nélkülözhetetlenek a szöveg megértéséhez, vagy további magyarázatot igényelnek, amelyek más utalásokkal együtt a jegyzetekben találhatók. Bár az arab írás nem tesz különbséget nagy- és kisbetű közt, a fordításban használnunk kellett mindkettőt. A Próféta vagy a Küldött nagybetűvel Muhammad (Mohamed) prófétát jelöli, míg a kisbetűvel írt próféta, ill. küldött korábbi prófétákat és küldötteket jelöl. A szöveg sajátosságai közé tartozik, hogy ugyanaz a szó olykor kis- és nagybetűvel is megjelenik. Az Igazság nagybetűvel írva a Korán, az üzenet és az iszlám szinonimája lehet, míg kisbetűvel írva a szó hétköznapi értelmében áll. A sajátos hangértékek körülményes visszaadását mellőztük, és helyettük magyar megfelelőket választottunk. A Szamúd népe és Jaszrib esetében például, ahol az thing (angol) hangértéket a magyarhoz közelebb álló sz-ként adtuk meg. A qáf jelölését meghagytuk a mágikus betűk és az 50. szúra címében, míg a Kurajs és a Lukmán esetében, a magyar nyelvben meghonosodott formát választottuk. Csupán a tartalomjegyzékben adtuk meg az egyes szúrák megközelítőleg fonetikus átírását, az egyértelmű beazonosíthatóság miatt. Az fordítás alapjául szolgáló közismert arab szöveg több különféle, és hasonmás kiadásban is megjelent. A Koránnak két teljes magyar nyelvű fordítása ismert. Munkánk során figyelembe vettük továbbá a Biblia új kiadását. A Korán fordításakor jelentkező nehézségekre többnyire hasonló tartalmú utalások történnek, így ezek megismétlése nem szükséges, mint ahogy a forrásmunkák felsorolása sem, hisz a klasszikus arab kommentárok, és a nyugati iszlámkutatók által megjelölt szakdolgozatok szinte ugyanazok minden nemzetközileg számon tartott kiadás esetében.

2010. május

'''''''''''''''''''''''''''''''''

'''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''

'''''''''''''''''''''''''''''''''

'''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''''

1. szúra

A MEGNYITÁS

Mekkai kinyilatkoztatás, hét vers

1 Isten, a Könyörületes, a Megkönyörülő nevében

2 Dicsőség Istennek, a Világok Urának, 3 a Könyörületesnek, a Megkönyörülőnek, 4 akié a legfőbb hatalom az Ítélet napján. 5 Téged szolgálunk, és Tőled kérünk segítséget. 6 Vezess minket az egyenes útra, 7 azok útjára, akikre a Te áldásod száll, és ne azokéra, akikre harag sújt, és ne a tévelygőkére.

2. szúra

A TEHÉN

Medinai kinyilatkoztatás, kétszáznyolcvanhat vers

Isten, a Könyörületes, a Megkönyörülő nevében

1 Alif Lám Mím. 2 Ez maga a Könyv, amihez nem fér kétség, útmutatásként az istenfélőknek. 3 Azoknak, akik hisznek a láthatatlanban, elvégzik az imát, és adakoznak abból, amivel Mi gondoskodtunk róluk, 4 és azoknak, akik hisznek abban, amit leküldtek neked, és abban, amit már előtted leküldtek, és akik bizonyosak a túlvilági életben. 5 Ők azok, akik Uruk útmutatását követik, és ők azok, akik boldogulni fognak. 6 A hitetleneknek teljesen mindegy, hogy figyelmeztetted őket vagy sem, nem fognak hinni! 7 Isten lepecsételte a szívüket és a fülüket, a szemüket pedig egy fátyol fedi. Hatalmas büntetésben lesz részük. 8 Vannak olyanok, akik ezt mondják: „Hiszünk Istenben és az Utolsó Napban!” De valójában nem hisznek benne. 9 Megpróbálják becsapni az Istent és a hívőket, de végül csak önmagukat csapják be, és közben észre sem veszik ezt. 10 A szívükben betegség van, amit Isten csak súlyosbított. Fájdalmas büntetésben lesz részük azért, mert hazudtak. 11 Amikor azt mondják nekik: „Ne keverjetek bajt a földön!”, azt mondják: „De hisz mi csak rendet teremtünk.” 12 Holott valóban ők a bajkeverők, csak észre sem veszik ezt. 13 Amikor azt mondják nekik: „Higgyetek, ahogy mások hisznek”, akkor azt mondják: „Higgyünk, ahogy a bolondok hisznek?” De valójában ők a bolondok, csak nem tudják ezt. 14 Amikor hívőkkel találkoznak, azt mondják: „Hiszünk!” De amikor egyedül vannak a démonaikkal, azt mondják: „Veletek vagyunk! Csak éppen gúnyolódunk.” 15 De Isten az, aki gúnyt űz belőlük, és hagyja őket megrekedni az egyre felgyülemlő áthágásaikban, hogy vakon bolyongjanak tovább. 16 Ők azok, akik az útmutatásért cserébe tévelygést vásároltak. De az ilyen cserekereskedelem nem hoz hasznot, és ők azok, akik nem követik az útmutatást. 17 Az ilyen emberek olyanok, mint azok, aki tüzet gyújtottak. Amikor a tűz mindent megvilágított maga körül, akkor Isten elvette tőlük a fényt, és olyan mély sötétségben hagyta őket, hogy nem láttak semmit: 18 süketek, némák és vakok lesznek, és soha nem fognak visszatérni az eltévelyedésükből. 19 Az ilyen emberek olyanok, mint azok, akikre ha egy sötétséggel és mennydörgéssel kísért felhőszakadás érkezik le az égből, akkor az ujjukat a fülükbe dugják – halálfélelmükben – a mennykőcsapások elől. Isten minden oldalról körbezárja a hitetleneket. 20 A villámlás csaknem megfosztja őket a látásuktól. Akárhányszor felvillan nekik egy villám, továbbmennek a fényében, ha pedig elsötétül felettük az ég, akkor állva maradnak egy helyben. Ha Isten úgy akarná, elvenné tőlük a hallásukat és a látásukat. Istennek hatalma van minden dolog felett. 21 Emberek! Szolgáljátok Uratokat, aki teremtett benneteket és azokat is megteremtette, akik előttetek éltek. Talán istenfélők lesztek. 22 Szolgáljátok Uratokat, aki kiterítette a földet, felépítette az eget, és vizet küldött le nektek belőle, hogy ezzel gyümölcsöket érleljen, amivel gondoskodik rólatok. Ne állítsatok az Isten mellé vetélytársakat, ha egyszer már tudjátok az Igazságot! 23 Ha kétségeitek vannak a kinyilatkoztatásról, amit leküldtünk a Szolgánknak, akkor lépjetek elő egy ehhez hasonló szúrával, és hívjátok Isten helyett a bálványaitokat tanúnak. Ha valóban igazat mondotok. 24 Ha nem teszitek meg – mert hisz nem lesztek képesek soha megtenni! –, akkor óvakodjatok a Tűztől, amelynek a tápláléka emberek és kövek, és amit már előkészítettek a hitetleneknek. 25 Próféta! Add hírül azoknak, akik hisznek és jót tesznek, hogy olyan Kertekben lesz részük, amelyekben patakok csörgedeznek. Akárhányszor adnak nekik a Kertek gyümölcseiből, ezt fogják mondani: „Ez ugyanaz, amiből korábban már kaptunk”, de csak valami hasonlót visznek nekik. Megtisztult feleségeik lesznek, és itt időznek majd mindörökre. 26 Isten nem szégyenkezik amiatt, hogy példázatnak tegyen meg akár egy szúnyogot vagy azt, ami nagyobb ennél. Akik hisznek, azok tudják, hogy ez maga az Igazság, ami Uruktól van. Akik nem hisznek, ezt mondják: „Mit akar mondani az Isten egy ilyen példázattal?” Isten sok embert tévútra visz, míg másokat a helyes útra vezet. Bár tévútra csak a bűnösöket viszi. 27 Akik megszegik az Istennel kötött szövetséget – miután már egyszer megkötötték –, és elvágják a köteléket, amit Isten úgy parancsolt, hogy összekössön, és bajt kevernek a földön, azok valóban elveszettek lesznek. 28 Hogyan is tagadhatjátok meg az Istent, ha már egyszer halottak voltatok, és Ő újra életet adott nektek? Ő az, aki elhozza számotokra a halált, és újra életre kelt benneteket. Őhozzá visznek vissza mindnyájatokat. 29 Ő az, aki megteremtett nektek mindent, ami a földön van. Majd az ég felé fordult, és hét égnek alkotta meg az eget. Ő az, aki tud minden dolgot. 30 Próféta! Amikor Urad így szólt az angyalokhoz: „Egy utódot helyezek el a földre!”, akkor azt mondták: „A földre akarsz helyezni valakit, aki bajt kever, és vért ont. Miközben mi megénekeljük a dicsőségedet és felmagasztaljuk a szentségedet?” Isten így szólt: „Én tudom, amit ti nem tudtok.” 31 Akkor Isten megtanította Ádámot minden teremtmény nevére, majd megmutatta a teremtményeket az angyaloknak, és így szólt: „Mondjátok fel a neveiket, ha szavahihetőek vagytok, és ha tudjátok ezeket.” 32 Erre az angyalok azt mondták: „Dicsőség Neked! Csak azt tudjuk, amire Te tanítottál meg bennünket. Te vagy a Mindentudó, a Bölcs.” 33 Isten akkor így szólt: „Ádám, mondd el nekik a teremtmények neveit.” Akkor Ádám elmondta mindegyik teremtmény nevét. Isten pedig így szólt: „Nem megmondtam nektek, hogy ismerem az egek és a föld rejtett titkait, sőt tudom azt is, hogy mit fedtek fel, és mit titkoltok el?” 34 Amikor így szóltunk az angyalokhoz: „Boruljatok le Ádám előtt”, akkor mindannyian leborultak, Iblísz kivételével, aki megtagadta ezt, fennhéjázóan viselkedett, és így egyike lett a hitetleneknek. 35 Akkor így szóltunk: „Ádám! Te és a feleséged lakjatok itt a Paradicsomban. Egyetek kedvetek szerint, amiből akartok. De ne közelítsetek ehhez a fához, mert akkor mindketten rosszat tesztek!”36 A Sátán azonban botlásra késztette őket, és kiűzte mindkettőjüket a Paradicsomból. Így szóltunk: „Ti ketten, ki innen! Mostantól egymás ellenségei lesztek. A földön lesz a lakóhelyetek és az élelmetek egy meghatározott időre.” 37 Ekkor Ádámhoz eljutottak Ura vigasztaló szavai, és Ő kiengesztelődve fordult felé. Isten a Kiengesztelődő, a Megkönyörülő. 38 Mi így szóltunk: „Ti ketten, ki innen! Amikor majd megérkezik hozzátok az útmutatás Éntőlem, akkor azoknak, akik követik ezt, nem kell se félniük, se búslakodniuk. 39 De akik hitetlenek és hazugságnak mondják a jeleinket, azok a Tűzben lesznek egymás társai, és ott időznek majd mindörökre.” 40 Izrael gyermekei! Emlékezzetek a kegyességemre, amivel megajándékoztalak benneteket, és teljesítsétek a szövetséget felém, akkor Én is teljesítem a szövetséget felétek. Engem tiszteljetek! 41 Higgyetek abban, amit leküldtem, hisz ez annak a megerősítése, ami a birtokotokban van. Ne ti legyetek az elsők, akik megtagadják ezt, és ne adjátok el a jeleimet aprópénzért. Tőlem féljetek! 42 Ne öltöztessétek az Igazságot hamisságba, és ne hallgassátok el az Igazságot, ha már egyszer tudjátok ezt. 43 Végezzétek el az imát, fizessétek meg az előírt adományt, és hajoljatok meg azokkal együtt, akik meghajolnak az imához. 44 Hogyan akarjátok megmondani másoknak, mi a helyes, miközben ti magatok elfeledkeztek erről, holott olvassátok a Könyvet? Talán bizony nem éltek az eszetekkel? 45 Keressetek támaszt a türelmességben és az imában. Ez valóban nehéz mindenki számára. Csak azoknak nem, akik alázatosak, 46 és bizonyosak a találkozásban Urukkal, és bizonyosak abban is, hogy Őhozzá fognak visszatérni. 47 Izrael gyermekei, emlékezzetek a kegyességemre, amit nektek nyújtottam, és arra, hogy korábban előnyben részesítettelek benneteket a világok lakóival szemben. 48 Féljetek attól a Naptól, amikor egyetlen lélek sem tehet semmit a másikért, és akkor nem fogadják el tőle sem a közbenjárását, sem a váltságdíját, és nem kap segítséget senkitől. 49 Emlékezzetek arra, amikor megmentettünk benneteket Fáraó emberei elől, akik szörnyű kínokkal sújtottak benneteket. Lemészárolták a fiaitokat, és csak az asszonyaitokat hagyták életben. Ebben egy hatalmas próbatétel volt számotokra a ti Uratoktól. 50 Emlékezzetek arra, amikor szétválasztottuk a tengert miattatok, és megmentettünk benneteket, miközben – a szemetek láttára – vízbe fojtottuk Fáraó embereit. 51 Emlékezzetek arra, amikor megállapodtunk Mózessel negyven éjszakára a Sínai-hegyen, és ő ezért nem volt köztetek. Akkor fogtátok a borjút, és elkezdtétek bálványként imádni, és ezen a módon vétkesek lettetek. 52 Később megbocsátottunk nektek. Talán még hálásak lesztek érte! 53 Emlékezzetek arra, amikor átadtuk Mózesnek a Könyvet és a megkülönböztető jelet, hogy a helyes úton járhassatok. 54 Mózes ezt mondta a népének: „Népem! Önmagatokkal szemben követtetek el vétket, amikor a borjút imádtátok. Forduljatok a Teremtőtökhöz, és öljétek meg a bűnösöket közületek. A Teremtőtök szemében ez a legjobb a számotokra.” Ő a Kiengesztelődő, a Megkönyörülő. 55 Emlékezzetek arra, amikor azt mondtátok: „Mózes! Nem fogunk hinni neked mindaddig, amíg nem látjuk szemtől szembe magát az Istent!” Ekkor lecsapott közétek egy mennykő, abban a pillanatban, ahogy odanéztetek. 56 Majd miután meghaltatok, életre keltettünk benneteket. Talán még hálásak lesztek. 57 A felhők árnyékát borítottuk rátok, és mannát és fürjeket küldtünk le rátok, és így szóltunk: „Egyetek minden jóból, amivel elláttunk benneteket!” Azok az emberek nem velünk szemben vétkeztek, hanem önmaguk ellen vétkeztek. 58 Emlékezzetek arra, amikor így szóltunk hozzátok: „Lépjetek be ebbe a városba, és egyetek mindenből bőségesen, ahol csak akartok, de lépjetek be alázattal meghajolva, és mondjátok ezt: »Könnyíts rajtunk!« Akkor Mi megbocsátjuk majd a vétkeiteket. Azoknak pedig, akik jót tettek, megnöveljük a jutalmát.” 59 A vétkesek azonban elcserélték a kimondott szavakat más szavakra. A vétkesekre ezért dögvészt küldtünk le az égből, mert hisz bűnösök voltak. 60 Emlékezzetek arra, amikor Mózes imájával vizet kért a népének, és így szóltunk: „Üss a botoddal a kőre!” Akkor tizenkét forrás tört fel belőle, így mindenki tudta, melyik az ő forrása. (-): „Egyetek és igyatok abból, amivel Isten gondoskodott rólatok, és ne keverjetek bajt a földön.” 61 Emlékezzetek arra, amikor azt mondtátok: „Mózes! Nem bírjuk ki tovább, hogy csak egyfajta ételt együnk. Kérd meg az Uradat, hogy sarjasszon valami mást, amit a föld megterem: zöldséget, uborkát, fokhagymát, lencsét és hagymát.” Isten így szólt: „Fel akarjátok cserélni a rosszat a jóval? Menjetek le Egyiptomba, és ott meglesz mindaz, amit kértetek.” Megaláztatás és nyomorúság sújtott le rájuk, és magukra vonták az Isten haragját. Mindez azért történt, mert nem hittek Isten jeleiben, jogtalanul megölték a prófétákat, engedetlenek voltak, és áthágták a törvényes határokat. 62 A muszlim hívők, a zsidók, a keresztények, a szábeiták, és azok, akik hisznek az Ítélet napjában, és akik jótetteket hajtanak végre, ők valóban megkapják a jutalmukat Uruknál, és nem kell sem félniük, sem búslakodniuk. 63 Emlékezzetek arra, amikor átvettük tőletek a szövetséget, és felmagasítottuk fölétek fenyegető figyelmeztetésként a hegyet, és így szóltunk: „Ragadjátok meg erősen, amit átadtunk nektek, és gondoljatok arra, ami benne áll, hogy istenfélők legyetek.” 64 De még ezután is elfordultatok. Isten kegyessége és könyörületessége nélkül már rég az elveszettek közt lennétek. 65 Hisz jól tudtok azokról, akik megszegték közületek a sabbathot. Így szóltunk hozzájuk: „Váljatok undorító majmokká!” 66 Elrettentő példának tettük meg ezt a történetet, nemcsak a kortársaknak, de a következő nemzedékeknek is, és egy nagy tanulságnak azok számára, akik istenfélők. 67 Emlékezzetek arra, amikor Mózes azt mondta a népének: „Isten azt parancsolja nektek, hogy áldozzatok egy tehenet.” Ekkor ezt kérdezték tőle: „Gúnyt űzöl belőlünk?” Mózes így válaszolt: „Isten óvjon meg attól, hogy a tudatlanok közé tartozzak!” 68 Amazok ekkor ezt mondták: „Szólítsd az Uradat, hogy magyarázza meg nekünk, milyen legyen a tehén.” Mózes ezt mondta: „Isten így szól: »A tehén ne legyen se túl öreg, se túl fiatal. Korát tekintve a kettő közt legyen. Tegyetek a parancs szerint.«” 69 Erre ezt mondták: „Szólítsd az Uradat, hogy magyarázza el, milyen színű legyen a tehén.” Mózes ekkor ezt mondta: „Isten azt mondja, hogy a tehén élénksárga színű legyen. Olyan, hogy örömét lelje benne mindenki, aki ránéz.” 70 Ekkor azt mondták: „Szólítsd az Uradat, hogy magyarázza meg nekünk, milyen legyen a tehén. Mert nekünk minden tehén egyformának tűnik. Ha Isten úgy akarja, akkor a helyes úton vezetnek bennünket.” 71 Mózes erre azt mondta: „Isten így szól: »Hibátlan és egyszínű tehén legyen. Olyan, amit nem dolgoztattak a szántóföldeken, és nem használtak a mezők öntözésére sem.«” Erre azt mondták: „Most meghoztad az Igazságot.” Akkor feláldozták az állatot, bár kevésen múlt, hogy nem tették meg. 72 Emlékezzetek csak arra, amikor – ti, zsidók – megöltetek valakit közületek, és összeszólalkoztatok erről, de az Isten fényt derített arra, amit eltitkoltatok. 73 Akkor Mi így szóltunk: „Üssetek a holttestre a tehén egy darabjával.” Isten életre kelti a halottat, és megmutatja nektek a jeleit. Talán használjátok az eszeteket. 74 Ezek után a szívetek megkeményedett. Olyan kemény lett, mint a kőszikla, vagy még ennél is keményebb. Vannak olyan kövek, amelyekből patakok törnek fel, és vannak olyanok, amelyek ha megrepednek, víz folyik ki belőlük, és vannak olyanok, amelyek, félelmükben Isten előtt, lezuhannak a mélybe. Isten soha nem hagyja figyelmen kívül azt, amit tesztek. 75 Talán ti – muszlim hívők – abban reménykedtek, hogy a zsidók majd hisznek nektek, holott egy részük – bár meghallotta Isten szavát – később tudatosan elferdítette, holott felismerte ezt. 76 Ha hívőkkel találkoznak, ezt mondják: „Mi is hiszünk!” De ha maguk közt vannak, akkor ezt mondják: „Talán bizony el akarjátok mondani nekik azt, amit Isten feltárt nektek a kinyilatkoztatásban, hogy majd ezzel érveljenek ellenetek Uratok előtt? Talán elment a józan eszetek?” 77 Talán nem tudják, hogy Isten tudja azt is, amit eltitkolnak, és azt is, amit felfednek? 78 Vannak közöttük tanulatlanok, akik nem ismerik a Könyvet, és csak vágyálmaikban ábrándoznak. 79 Jaj azoknak, akik a saját kezükkel átírják a Könyvet, majd azt állítják: „Ez Istentől jön!” Csupán azért, hogy aprópénzért eladhassák! Jaj nekik azért, amit a kezükkel írtak! Jaj nekik azért, amit ezzel maguknak és másoknak szereznek! 80 Az ilyen emberek azt mondják: „A Tűz csak néhány napig érint majd bennünket.” Mondd ezt nekik: „Talán bizony kaptatok egy ilyen ígéretet az Istentől? Mert akkor Isten soha nem fogja megszegni az ígéretét. Vagy talán olyasmit mondotok Istenről, amit nem tudtok? 81 Akik rosszat tettek, azokat körbezárja a saját bűnösségük, és ezért Tűzben lesznek egymás társai, és itt időznek majd mindörökre. 82 Akik hisznek és jót tesznek, azok a Paradicsomban lesznek egymás társai, és itt időznek majd mindörökre. 83 Emlékezzetek arra, amikor átvettük a kötelezettséget Izrael gyermekeitől, és így szóltunk hozzájuk: „Csak az Istent szolgáljátok, bánjatok jól a szüleitekkel, a rokonaitokkal és az árvákkal. Beszéljetek szépen az emberekkel. Végezzétek el az imát, és adjátok meg az adományt.” Ekkor – néhány kivétellel – hátat fordítottatok az üzenetnek, és elfordultatok a hittől. 84 Amikor átvettük tőletek a kötelezettséget, így szóltunk: „Ne ontsátok egymás vérét és ne űzzétek el egymást a lakóhelyeitekről!” Akkor ti megerősítettétek ezt, miközben tanúi voltatok ennek. 85 De ti mégiscsak megölitek egymást, néhányatokat magatok közül elűztök a lakóhelyéről, és még segítitek is egymást a bűnben és a törvényszegésben ellenük. Ha pedig foglyokként kerülnek hozzátok, akkor mégiscsak kiváltjátok őket. Holott tiltva volt számotokra, hogy elűzzétek őket. Talán bizony a Könyv egy részében hisztek, a másik részét pedig tagadjátok? Akik így tesznek közületek, azoknak az evilági életben szégyen lesz a fizetségük és a Feltámadás napján súlyos büntetésben lesz részük. Isten jól tudja mindazt, amit tesztek. 86 Ezek az emberek azok, akik a túlvilág boldogságát eladták az evilági életért. A büntetésüket nem könnyítik meg, és nem lesz senki, aki a segítségükre lesz. 87 Eljuttattuk Mózesnek a Könyvet, és sorban küldötteket küldtünk utána. Jézusnak, Mária fiának eljuttattuk a megvilágosító jeleket, és megerősítettük őt a Szent Lélekkel. Miért van az, hogy akárhányszor egy küldött hoz nektek valamit, amit nem szerettek, fennhéjázóan viselkedtek, sőt néhányat közülük hazugsággal vádoltok meg, míg másokat közülük még meg is öltök? 88 Azt mondják: „A mi szívünk be van zárva!” De nem! Isten megátkozta őket a hitetlenségükért. Ezért hisznek oly kevéssé! 89 Amikor megérkezett hozzájuk egy Könyv, amivel Isten megerősítette mindazt, ami már korábban a birtokukban volt, és amikor győzelemért fohászkodtak azok felett, akik nem hittek, de amikor végül is megérkezett hozzájuk az, amit már ismertek az Igazságból, akkor megtagadták ezt. Isten átka szálljon a hitetlenekre! 90 Milyen rossz is az, hogy a hitetlenek ilyen olcsó áron eladták a lelküket, és megtagadták – csakis irigységből –, hogy higgyenek a kinyilatkoztatásban, amit Isten küldött le számukra. Isten a kegyességéből annak a szolgájának küld le valamennyit, akinek Ő akar. Ezért aztán haragra haragot vontak magukra, és megalázó büntetésben lesz részük. 91 Amikor azt mondják nekik: „Higgyetek abban, amit az Isten kinyilatkoztatásként leküldött nektek!”, akkor ezt mondják: „Hiszünk abban, amit leküldtek nekünk.” De megtagadják azt, ami később jött, holott ez az Igazság csak megerősíti azt, ami már náluk van. Mondd: „Miért öltétek meg Isten prófétáit, ha valóban hívők vagytok?” 92 Hisz Mózes a világos jelekkel érkezett hozzátok. De ahogy elment tőletek, azonnal a borjút kezdtétek el imádni, és vétkesek lettetek. 93 Emlékezzetek arra, amikor átvettük tőletek a kötelezettséget, és a hegyet fölemeltük fölétek, és így szóltunk: „Ragadjátok meg teljes erőtökkel a kinyilatkoztatás üzenetét, amit adtunk nektek, és csak erre figyeljetek!” Akkor ezt mondták: „Meghallgattuk, de nem engedelmeskedünk!” A szívüket átitatta az aranyborjú és a hitetlenség varázsitala. Mondd: „Milyen rossz is az, amit a hitetek parancsol nektek, ha egyáltalán hívők vagytok.” 94 Mondd: „Ha a Túlvilági Otthon, ami Istennél van, minden más ember kizárásával valóban egyedül csak a tiétek, akkor kívánjátok a halált: ha valóban szavahihetőek vagytok.” 95 De soha sem fognak a halálra vágyni, már csak azért sem, amit a saját kezükkel korábban tettek. Isten jól tud mindent a vétkesekről. 96 Próféta! Meg fogod látni, hogy mindenki közül ők ragaszkodnak leginkább az élethez. Még a bálványimádóknál is jobban ragaszkodnak hozzá. Nem egy olyan van közülük, aki szeretne ezer évet megérni. De a hosszú élet sem fogja távol tartani az ilyen embert a büntetéstől. Isten valóban lát mindent, amit tesznek. 97 Próféta! Mondd: „Ki az, aki Gábriel arkangyal ellensége, aki Isten engedelmével lehozta a Koránt, mintegy megerősítéseként annak, ami korábban már megvolt, és útmutatásként és örömhírként a hívőknek?” 98 Ha bárki ellensége az Istennek, az angyalainak, a küldötteinek, Gábrielnek és Mihálynak, akkor Isten valóban a hitetlenek ellensége lesz. 99 Világos jeleket küldtünk le neked, amit csak a bűnösök tagadnak. 100 Talán bizony nem az történik, hogy akárhányszor szövetséget kötnek velük, néhányan közülük azon nyomban elvetik ezt? Nem! A legtöbbjük valóban hitetlen. 101 Amikor Istentől megérkezett hozzájuk egy küldött, aki megerősítette azt, ami már náluk volt, akkor néhányan azok közül, akik korábban megkapták a Könyvet, az Isten Könyvét a hátuk mögé dobták, mintha mit sem tudnának. 102 Azt követték, amin az ördögi lények mesterkedtek Salamon királysága alatt. Nem Salamon volt hitetlen, az ördögi lények voltak hitetlenek, akik megtanították az embereket a varázslásra, és arra, amit ennek a két angyalnak – a Hárútnak és Márútnak – leküldtek Babilóniában. De ők ketten mindenkinek – akit megtanítottak a varázslásra – világosan megmondták: „Mi csupán csábítás vagyunk: ne legyetek hitetlenek!” A démonok azonban megtanulták a két angyaltól, hogyan tudnak a férj és a felesége közt viszályt szítani. De hiába, mert nem tudnak ártani senkinek: csak Isten engedelmével. Megtanulták, ami nem volt sem a kárukra, sem a hasznukra. Megtudták, hogy az olyan ember, aki ezt a tudást vásárolja meg magának, az nem részesedik a túlvilágból. Rossz az, amiért a lelküket eladták. Bárcsak tudták volna! 103 Bárcsak hittek volna, bárcsak istenfélők lettek volna! Hisz Istentől a jutalom mindig jobb! Bárcsak tudnák ezt! 104 Hívők! Ne mondjátok azt a Prófétának: „Figyelj ránk!”, hanem azt mondjátok: „Nézz ránk!”, és hallgassatok is rá. A hitetleneknek fájdalmas büntetésben lesz részük. 105 A Könyv emberei közül a hitetlenek és a bálványimádók nem akarják, hogy Uratoktól bármi jót leküldjenek nektek. De Isten annak ad az Ő könyörületességéből, akinek Ő akar. Isten kegyessége hatalmas! 106 Ha bármelyik jelet feloldjuk, vagy bármelyikre a feledés fátylát borítjuk, akkor azt a jelet egy nála jobbal vagy egy hasonlóval helyettesítjük. Próféta! Talán bizony nem tudod, hogy Istennek hatalma van minden dolog felett? 107 Vagy talán nem tudod, hogy Istené a hatalom az egek és a föld felett? Vagy nem tudod azt, hogy nektek – hívőknek – Istenen kívül nincs se védelmezőtök, se segítőtök? 108 Talán bizony a küldöttetektől ugyanazt akarjátok megkövetelni, amit korábban Mózestől megköveteltek! Aki a hitet elcseréli a hitetlenségért, az olyan ember valóban eltévelyedett a helyes útról. 109 A Könyv emberei közül sokan – holott világossá vált számukra az Igazság – irigységből szeretnének visszatéríteni benneteket a hitetlenséghez, miután hívők lettetek. Legyetek megbocsátók és elnézőek mindaddig, amíg megérkezik Isten a közbenjárásával. Istennek hatalma van minden dolog felett. 110 Végezzetek el az imát, és adjátok meg az adományt! Mindazt a jót, amit ebben az életetekben ezen a világon önmagatokért tesztek, meg fogjátok találni Istennél. Isten jól látja azt, amit tesztek. 111 A Könyv emberei ezt mondják: „A Paradicsomba csakis zsidó vagy keresztény léphet be!” Ezek csupán az ő hamis vágyaik. Próféta! Mondd ezt nekik: „Hozzátok ide a bizonyítékaitokat, ha igazat mondotok.” 112 Aki teljesen aláveti magát Istennek és jót tesz, az megkapja a jutalmát Uránál. Nekik nem kell félniük semmitől, és szomorkodni sem fognak. 113 A zsidók azt mondják: „A keresztényeknek nincs semmiféle alapjuk!” A keresztények azt mondják: „A zsidóknak nincs semmiféle alapjuk!” Bár mindannyian a Könyvet olvassák. De akiknek nincs semmiféle tudásuk, azok is ugyanezt mondják. Isten a Feltámadás napján ítélkezni fog köztük mindarról, amiben összekülönböztek egymással. 114 Ki vétkesebb, mint az, aki megakadályozza, hogy megemlékezzenek Isten nevéről a neki szentelt imahelyen, és erőfeszítéseket tesz arra, hogy elpusztítsa ezt? Holott valójában ők azok, akiknek félelemmel telve kellene belépniük ide. Szégyenben lesz részük még ezen a világon, és fájdalmas büntetésben a túlvilágon. 115 Istené a kelet és a nyugat. Bármerre fordultok, arra van Isten Arca. Isten körbeölel és tud mindent. 116 Azt mondják: „Istennek gyermeke van!” Dicsőség neki! Övé minden, ami az egekben és a földön van, és Őneki engedelmeskedik minden. 117 Isten az egek és a föld teremtője. Amikor eldönt egy dolgot, csak annyit mond: „Legyél!”, és lesz. 118 Akik tudatlanok, azok ezt mondják: „Ha Isten legalább szólna hozzánk!”, vagy „Ha legalább egy jel érkezne hozzánk!” Ugyanezt mondták azok, akik előttük éltek. Az ilyen emberek a szívükben nagyon is hasonlatosak egymáshoz. Világossá tettük a jeleket mindazok számára, akik biztosak a hitben! 119 Próféta! Mi az Igazsággal küldtünk téged, hogy örömhírt vigyél és figyelmeztess. Nem tartozol felelősséggel azokért, akik a Pokolban lesznek egymás társai. 120 De tudd meg, sem a zsidók, sem a keresztények nem ismernek el téged mindaddig, amíg nem követed a vallásukat. Próféta! Mondd: „Csak Isten útmutatása az igaz útmutatás.” De ha az ő vágyaikat követed, miután a tudás megérkezett hozzád, akkor Isten színe előtt nem lesz majd se barátod, sem aki segít neked. 121 Akiknek átadtuk a Könyvet, és úgy olvassák, ahogy ezt olvasni kell, azok hisznek benne. Akik nem hisznek benne, azok pedig mindannyian elveszettek lesznek. 122 Izrael gyermekei! Emlékezzetek a kegyességemre, amivel megáldottalak és korábban előnyben részesítettelek benneteket másokkal szemben. 123 Óvakodjatok attól a Naptól, amikor egyetlen lélek sem egyenlíthet ki a másikért semmit, és amikor nem veszik át a váltságdíjat tőle, és amikor nem fogadják el a közbenjárást tőle, és amikor nem kap segítséget sehonnan. 124 Urad a következő szavakkal tette próbára Ábrahámot: „Példaképnek teszlek meg az emberek számára!” Ábrahám kiállta a próbát, és ezt kérdezte: „Az utódaimból is néhányat?” Isten így szólt: „A szövetségem nem terjed ki a vétkesekre!” 125 Amikor a Házat gyülekezőhelynek és egy biztonságos helynek tettük meg az emberek számára, így szóltunk: „Tegyétek meg ezt a helyet, ahol Ábrahám állt, az imahelyeteknek!” Ezután kötelezettségnek tettük meg Ábrahámnak és Ismaelnek a következőket, amikor így szóltunk: „Tisztítsátok meg a Házamat azok számára, akik körüljárják, és akik megállnak itt, és meghajolnak és leborulnak az imához.” 126 Ábrahám azt mondta: „Uram, tedd ezt a helyet egy biztonságos hellyé, és adj a lakóinak a gyümölcseidből. Azoknak, akik hisznek Istenben és az Ítélet napjában.” Isten így szólt: „A hitetleneket meghagyom ugyan, hogy élvezzék egy időre az evilági örömöket, aztán belekényszerítem őket a Tűz kínjaiba.” Bizony szörnyű végcél ez! 127 Akkor Ábrahám felépítette a Ház alapjait, és Ismaellel együtt így imádkozott: „Urunk, fogadd el tőlünk ezt az imát. Te vagy az, aki hall és tud mindent. 128 Urunk! Hagyd, hogy mindketten alávessük magunkat neked. Hagyd, hogy az utódainkból egy közösség legyen, amelyik aláveti magát neked. Mutasd meg számunkra, hogyan végezzük el a szertartásainkat, és fordulj felénk kiengesztelődve. Te vagy a Kiengesztelődő, a Megkönyörülő. 129 Urunk! Hagyd, hogy egy közülük való küldött jöjjön el hozzájuk, aki felolvassa nekik a jeleidet, megtanítja őket a Könyvre és a Bölcsességre, és megtisztítja őket. Te vagy a Hatalmas, a Bölcs. 130 Ki az, aki gúnyt űz Ábrahám vallásából azon az emberen kívül, aki lenézi a saját lelkét? Mi kiválasztottuk Ábrahámot ezen a világon, a túlvilágon pedig az igazak közt lesz. 131 Amikor Ura így szólt Ábrahámhoz: „Vesd alá magad Nekem”, akkor ő ezt mondta: „Alávetem magam a Világok Urának!” 132 Ábrahám meghagyta a fiainak, hogy ugyanúgy tegyenek, ahogy Jákob tett. Ezt mondta: „Fiaim! Isten kiválasztotta számotokra a vallást. Csakis úgy haljatok meg, hogy alávetettétek magatokat Istennek.” 133 Talán ti – zsidók – jelen voltatok akkor, amikor Jákob a halálán volt? Amikor azt kérdezte a fiaitól: „Kit fogtok imádni, miután elmentem?”, akkor ők ezt válaszolták: „A te Istenedet fogjuk szolgálni. Az apáid, Ábrahám, Ismael és Izsák Istenét. Az Egyetlen Istent. Neki vetjük alá magunkat.” 134 Ez egy olyan közösség, amelynek tagjai már eltávoztak az élők sorából. Az övék az lesz, amit maguknak szereztek, és a tietek az lesz, amit magatoknak szereztetek, és benneteket nem fognak felelősségre vonni azért, amit ők tettek. 135 Ezt mondják: „Legyetek zsidók vagy keresztények, akkor majd a helyes úton jártok.” Próféta! Mondd ezt nekik: „Mi Ábrahám hitét követjük, aki a tiszta egyistenhitet vallotta, és nem volt bálványimádó!” 136 Hívők! Mondjátok azt: „Hiszünk Istenben és abban, amit kinyilatkoztatásként leküldtek nekünk, és leküldtek Ábrahámnak, Ismaelnek, Izsáknak, Jákobnak és a Törzseknek, és abban, amit Mózes és Jézus és az összes próféta megkapott Urától. Nem teszünk különbséget köztük, alávetjük magunkat Istennek.” 137 Ha hisznek abban, amiben ti hisztek, akkor követik az útmutatást a helyes útra. De ha elfordulnak ettől, akkor belezuhannak az ellenszegülésbe. De az Isten téged – Próféta! – megvéd tőlük. Ő az, aki hall és tud mindent. 138 Hívők! Mondjátok: „Isten ismertetőjele éltet bennünket. Kinek van szebb ismertetőjele, mint az Istennek? Őt szolgáljuk egyedül.” 139 Próféta! Mondd meg a zsidóknak és a keresztényeknek: „Talán bizony még vitába szállnátok velünk az Istenről, holott Ő a mi Urunk, és a ti Uratok is egyben? A saját tetteinkért mi tartozunk felelősséggel, a ti tetteitekért pedig ti tartoztok felelősséggel. Mi valóban őszinték vagyunk Őhozzá a hitben. 140 Talán bizony azt akarjátok mondani, hogy Ábrahám, Ismael, Izsák, Jákob és a Törzsek zsidók vagy keresztények voltak?” Mondd: „Talán ti tudjátok jobban vagy Isten? Ki vétkesebb, mint az, aki eltitkol egy tanúságtételt, amit Istentől kapott?” Isten nem hagyja figyelmen kívül, amit tesztek. 141 Ez egy olyan közösség, amelynek tagjai már eltávoztak az élők sorából. Az övék az lesz, amit ők szereztek maguknak, és a tietek az lesz, amit ti szereztetek magatoknak. Ti nem tartoztok felelősséggel azért, amit ők tettek. 142 Néhány ostoba ember azt fogja mondani: „Mi fordította el őket attól az imairánytól, amit eddig betartottak?” Próféta! Mondd: „Istené a kelet és a nyugat. Isten azt vezet az egyenes útra, akit Ő akar.” 143 Középen álló közösséggé tettünk benneteket, hogy tanúk lehessetek az emberek felett, és hogy a Küldött tanú lehessen felettetek. Az imairányt, amit te – Próféta! – betartottál, csupán azért adtuk meg, hogy megtudjuk, ki követi a Küldöttet, és azért, hogy azokat, akik követik a Küldöttet, megkülönböztessük azoktól, akik sarkon fordulnak, és hanyatt-homlok elmenekülnek. A próbatétel valóban nehéz mindenkinek. Csak azoknak nem, akiket Isten a helyes úton vezérel. Hívők! Isten soha nem fogja hagyni, hogy a hitetek veszendőbe menjen. Isten együtt érez az emberekkel és megkönyörülő. 144 Próféta! Többször láttunk téged, ahogy az arcodat az ég felé fordítod, és ezért megadunk neked egy imairányt, ami tetszésedre lesz. Fordítsd az arcodat a Szent Mecset irányába, és – ti, hívők – bárhol vagytok is, fordítsátok az arcotokat ennek az irányába. Akiknek eljuttatták a Könyvet, azok pedig jól tudják, hogy ez maga az Igazság az Uruktól. Isten nem hagyja figyelmen kívül azt, amit tesznek. 145 Bármilyen jelet hozhatsz azoknak, akikhez korábban eljutott a Könyv, ők akkor sem fogják követni a te imairányodat. De te sem fogod követni az ő imairányukat, és ők sem követik majd a másik imairányát. Ha a vágyaik után mész, miután a Tudás megérkezett hozzád, akkor egyike leszel a vétkeseknek. 146 Akiknek a Könyvet eljuttattuk, ugyanúgy ismerik ezt, mint ahogy a saját fiaikat. De egy részük tudatosan elhallgatja az Igazságot. 147 Ez pedig maga az Igazság, ami a te Uradtól való, és te ne tartozz azok közé, akik kételkednek benne. 148 Minden közösségnek megvan a maga imairánya, ami felé fordul. Versenyezzetek egymással a jó dolgokban. Bárhol legyetek is, Isten összegyűjt mindnyájatokat az Ítélet napján. Istennek hatalma van minden dolog felett. 149 Próféta! Bárhonnan indulsz el, fordítsd az arcod a Szent Mecset irányába. Ez valóban az Igazság a te Uradtól. Isten nem hagyja figyelmen kívül, amit tesztek. 150 Próféta! Bárhonnan indulsz el, fordítsd az arcodat a Szent Mecset irányába. Bárhol vagytok is, fordítsátok az arcotokat ennek irányába, hogy az emberek ne tudjanak semmiféle érvet felhozni ellenetek, azokon kívül, akik vétkesek. Ne tőlük féljetek! Éntőlem féljetek! Azért, hogy beteljesíthessem az áldásomat felettetek, és azért, hogy útmutatást találjatok, 151 ahogy egy közületek való Küldöttet küldtünk hozzátok, aki felolvassa nektek a jeleinket, megtisztít benneteket, és megtanítja nektek a Könyvet, a Bölcsességet, és megtanítja nektek mindazt, amit nem tudtatok. 152 Ezért emlékezzetek meg rólam az imáitokban, és Én is emlékezni fogok rátok. Legyetek hálásak, és soha ne legyetek hálátlanok velem szemben. 153 Hívők! Keressetek támaszt a türelmességben és az imában. Isten azokkal van, akik türelmesek. 154 Ne mondjátok azokról, akiket Isten útján ölnek meg, hogy halottak, mert hisz élnek, csak ti nem érzékelitek ezt! 155 Mi bizonyosan próbára teszünk majd még benneteket félelemmel, éhséggel, a vagyonotok, a hozzátok közel álló személyek és a termésetek gyümölcseinek részbeni elvesztésével. Próféta! Hozz örömhírt azoknak, akik türelmesek. 156 Azoknak, akiket ha balszerencse ér, ezt mondják: „Istenhez tartozunk, és Őhozzá fogunk visszatérni.” 157 Áldások és könyörületesség száll majd rájuk Uruktól. Ők azok, akik követik az útmutatást a helyes útra! 158 Szafá és Marva az Isten szent helyei közé tartoznak. Így azoknak, akik elvégzik a nagy zarándoklatot vagy a kis zarándoklatot Isten Házánál, azoknak megengedett, hogy a két domb közt fussanak. Aki önszántából jót tesz, annak meglesz a jutalma, hisz Isten viszonoz és tud mindent. 159 Akik elhallgatják a világos bizonyítékokat és az útmutatást, amit leküldtünk – miután a Könyvben világosan megmagyaráztuk mindezt az embereknek! –, azokat meg fogja átkozni az Isten, és azok is el fogják átkozni őket, akik az átkokat szórják. 160 Azokon kívül, akik Istenhez fordulnak megbánással, javulást mutatnak, és kitárulkoznak az Igazság felé. Akkor Én feléjük fordulok majd kiengesztelődve. Én vagyok a Kiengesztelődő, a Megkönyörülő. 161 Akik nem hisznek és hitetlenként halnak meg, azokra szálljon az Isten, az angyalok és minden ember átka. 162 Ebben az átokban időznek majd mindörökre, és a büntetésükön nem könnyebbítenek, és haladékot sem kapnak majd. 163 A ti Istenetek az Egyetlen Egy Isten! Nincs isten Őrajta kívül. Ő a Könyörületes, a Megkönyörülő. 164 Az egek és a föld teremtésében, az éjszaka és a nappal váltakozásában, a tengereken haladó hajókban, amelyek az emberek hasznára vannak, az esővízben, amit Isten az égből leküld, és amivel a kiszáradt földet újjáéleszti, és mindenféle állatot elszaporít rajta, a szelek és az ég és a föld közé útjukat pontosan járó felhők váltakozásában valóban jelek vannak mindazoknak, akik használják az eszüket. 165 Vannak olyan emberek, akik Isten mellé ellenlábasokat fogadnak, akiket úgy szeretnek, ahogy Istent kell szeretni. De Istent a hívők szeretik a legjobban. Ha a vétkesek látnák – de amikor majd szembesülnek a kínokkal, valóban meglátják majd –, hogy minden hatalom Istené, és hogy Isten súlyosan büntet! 166 Amikor azok, akiket követtek, megtagadják a követőiket, és amikor mindannyian látják a büntetés kínjait, akkor minden kötelék megszakad köztük. 167 A követők ezt fogják mondani: „Bárcsak lehetőségünk lenne visszatérni a földre, hogy megtagadhassuk őket, ahogy ők megtagadtak minket!” Így mutatja meg nekik az Isten a tetteiket, hogy legyen min sajnálkozniuk. A Tűzből pedig nem jönnek ki soha. 168 Emberek! Egyetek minden megengedett jóból, ami csak megtalálható a földön. Ne kövessétek a Sátán lábnyomait, hisz ő a ti esküdt ellenségetek. 169 A Sátán gonosz és szégyenteljes dolgokat parancsol nektek, és azt, hogy olyasmit mondjatok Istenről, amit nem tudtok. 170 Ha azt mondják nekik: „Kövessétek a kinyilatkoztatást, amit Isten leküldött”, azt mondják: „Inkább apáink útját követjük.” De ha apáik sem értettek meg semmit, és nem követték a helyes utat? 171 A hitetlenekhez szólni olyan, mint amikor valaki egy állattal ordítozik, ami csak a kiabálást és üvöltözést hallja meg. Az ilyen emberek süketek, némák és vakok, és nincs értelmük sem. 172 Hívők! Egyetek minden jóból, amivel Mi gondoskodtunk rólatok, és legyetek hálásak Istennek, ha valóban Őt imádjátok! 173 Isten csak a döghúst, a vért és a sertéshúst tiltotta meg nektek, és azt, ami felett mást szólítottak, mint az Isten nevét. De aki kényszerűségből eszik ezekből – és nem vágyakozásból és túlkapásból –, az nem bűnös. Isten megbocsátó és megkönyörülő. 174 Akik elhallgatják azt, amit Isten a Könyvből leküldött, és aprópénzért eladják a kinyilatkoztatást, azok csak tűzzel fogják megtölteni a hasukat, és ezt eszik majd. Isten nem szól hozzájuk a Feltámadás napján, és nem tisztítja meg őket. Fájdalmas büntetésben lesz részük. 175 Ők azok, akik a helyes útért a tévelygést, a megbocsátásért pedig a büntetés kínjait vették meg maguknak. Valóban elviselik majd a Tűz kínjait? 176 Ez azért van így, mert bár az Isten leküldte a Könyvet az Igazsággal, azok, akik a Könyvről összekülönböznek egymással, mély kétségek közt vannak. 177 A jóság nem abból áll, hogy az arcotokat kelet és nyugat felé fordítjátok. A jóság abból áll, ha valaki hisz Istenben, az Utolsó Napban, az angyalokban, a Könyvben és a prófétákban, és mivel szereti Őt, a vagyonából juttat a rokonainak, az árváknak, a rászorulóknak, az utazóknak és a koldusoknak, kiváltja a rabszolgákat és a rabokat, elvégzi az imát és megfizeti az előírt adományt. Jóságosak azok, akik betartják a vállalt kötelezettségeiket, és a szükségben, a szenvedésben és a veszélyek idején türelmet tanúsítanak. Ők azok, akik valóban igazak és istenfélők! 178 Hívők! Előírás számotokra gyilkosság esetén a megtorlás: szabadot szabadért, rabszolgát rabszolgáért, nőt nőért. De ha a megölt ember fiútestvére megbocsát a tettesnek, akkor a tettes az elismert módon és a legjobban fizesse meg azt, ami jár. Ez egy könnyítés számotokra, és Uratok könyörületessége. Aki ezután áthágja a határokat, annak fájdalmas büntetésben lesz része. 179 A megtorlásban élet van. Ha belátjátok, talán istenfélők lesztek. 180 Hívők! Előírás a számotokra, hogy ha valaki közületek halálán van – amennyiben vagyont hagy hátra –, az végrendeletet készítsen – az elismert módon – a szülei és a közeli rokonai javára. Ez jog szerinti kötelessége az istenfélőknek. 181 Ha bárki később megváltoztat egy végrendeletet, aminek a fültanúja volt, akkor bűn terheli mindazokat, akik később megváltoztatták ezt. Isten hall és tud mindent! 182 De ha valaki az örökhagyó részéről jogtalanságtól vagy hibás viselkedéstől tart, és később megegyezést hoz létre az örökösök között, az nem követ el bűnt. Isten megbocsátó és megkönyörülő. 183 Hívők! Előírás számotokra a böjt. Ahogy előírás volt azoknak is, akik előttetek éltek. Talán istenfélők lesztek. 184 Böjtöljetek tehát, egy bizonyos számú napon át. Aki beteg vagy éppen úton van, az megteheti más, de ugyanilyen számú napon keresztül. Akik csak nagy nehézségek árán tudják betartani a böjtöt, azok gondoskodjanak egy rászoruló élelmezéséről. Ha valaki önszántából jót tesz, az csak neki jó. Ha böjtöltök, az is csak nektek jó. Bárcsak tudnátok ezt! 185 Ramadán hónapja az, amikor a Koránt leküldték mint kinyilatkoztatást és útmutatást az egész emberiségnek, ami egy világos jel az útmutatáshoz a helyes útra: megkülönböztetésként a jó és rossz között. Aki ebben a hónapban ott van közületek, az böjtöljön. De aki beteg vagy éppen úton van, az tegye ezt meg később, egy bizonyos számú napon át. Isten könnyebbséget akar számotokra, és nem nehezíteni akarja a dolgotokat. Azt akarja csupán, hogy teljesítsétek a böjti napokat, és dicsérjétek Istent azért, hogy a helyes útra vezérelt benneteket, és hogy hálásak legyetek ezért. 186 Próféta! Amikor a szolgáim Énfelőlem kérdeznek téged, akkor mindig közel vagyok, és meghallgatom a hívását annak, aki szólít. Hallgassanak Énrám, és higgyenek Énbennem, hogy az igaz útra térhessenek. 187 Hívők! Megengedett számotokra, hogy együtt legyetek az asszonyaitokkal a böjt éjszakáján, hisz az ő közelségük ruha nektek, és a ti közelségetek ruha az ő számukra. Isten tudott róla, hogy áltattátok önmagatokat. Isten ezért kiengesztelődve felétek fordult és megbocsátott nektek. Legyetek mostantól együtt az asszonyaitokkal, és figyeljetek arra, amit Isten előírt nektek. Egyetek és igyatok mindaddig, amíg a hajnal fehér fonalát meg tudjátok különböztetni az éjszaka fekete fonalától. Majd böjtöljetek az éj beálltáig. Ne legyetek együtt az asszonyaitokkal azokon az éjszakákon, amikor betértek a mecsetekbe. Ezek Isten törvényes határai. Ne menjetek túl közel hozzájuk! Isten így magyarázza meg a jeleit az emberek számára. Talán istenfélők lesznek. 188 Ne emésszétek fel a vagyonotokat egymás közt csalással, és ne vesztegessetek meg vele bírókat, hogy mások vagyonát szándékosan megtarthassátok magatoknak. 189 Próféta! Amikor az újhold felől kérdeznek téged, mondd ezt: „Ezek meghatározott időpontok az emberek számára és a zarándoklathoz.” Az őszinte hit nem abból áll, hogy a hátsó ajtón léptek be egy házba. Az őszinte hit abból áll, hogy istenfélők vagytok. Menjetek be az első ajtón, és féljetek Istentől, hogy boldoguljatok. 190 Harcoljatok Isten útján azok ellen, akik ellenetek harcolnak, és ne kövessetek el áthágásokat. Isten nem szereti az áthágókat. 191 Öljétek meg őket, bárhol találjátok is őket, és űzzétek el onnan, ahonnan ők elűztek titeket. A hitetek üldözése rosszabb, mint az emberölés. De ne harcoljatok ellenük a Szent Mecsetnél, hacsak ők nem kezdenek el harcolni ellenetek. Ha harcolni kezdenek ellenetek, öljétek meg őket. Ez legyen a hitetlenek fizetsége. 192 Ha felhagynak a hitetlenséggel, akkor Isten megbocsátó és megkönyörülő. 193 Harcoljatok ellenük mindaddig, amíg nem üldöznek többé benneteket, és a vallás egyedül Istené lesz a Szent Mecsetnél. Ha abbahagyják a harcot, ne legyen további ellenségeskedés a részetekről, csak azokkal szemben, akik vétkesek és megtámadnak benneteket. 194 Egy szent hónapért egy szent hónapot. A szent dolgok megsértéséért törvény szerinti megtorlás jár. Ha valaki megtámad benneteket, arra támadjatok rá ugyanúgy, ahogy ő megtámadott titeket. Féljetek Istentől! Tudjátok meg, Isten mindig az istenfélőkkel van. 195 Adakozzatok Isten útján. Ne akarjátok a saját pusztulásotokat. Tegyetek jót. Isten szereti azokat, akik jót tesznek. 196 Végezzétek el Isten számára a nagy zarándoklatot és a kis zarándoklatot. Ha akadályoztatva vagytok, akkor áldozzatok állatot: annyit, amennyit anyagilag megengedhettek magatoknak. Ne vágjátok le a hajatokat mindaddig, amíg az áldozati állatok meg nem érkeztek az áldozati helyre. Aki betegségben szenved közületek, vagy sérülés van a fejbőrén, egyenlítse ki mindezt böjtöléssel vagy adakozással a szegényeknek, vagy állatáldozattal. Ha már biztonságban vagytok a kis zarándoklat és a nagy zarándoklat közt – és a hétköznapi életet élitek a kettő között –, akkor áldozzatok olyan állatot, amit anyagilag megengedhettek magatoknak. Aki anyagilag nem képes erre, az böjtöljön három napon át a zarándoklat alatt, és hét napon át, miután visszatértetek: ez összesen tíz nap. Mindez azokra vonatkozik, akiknek a hozzátartozói nem a Szent Mecset közelében laknak. Féljetek Istentől! Tudjátok meg, Isten súlyosan büntet. 197 A zarándoklat az előírt hónapokban történik. Aki felvállalja a zarándoklatot, a zarándoklat ideje alatt tartózkodjon a nemi élettől, ne viselkedjen helytelenül, és ne keveredjen semmiféle összetűzésbe másokkal. Bármi jót tesztek, Isten tud róla. Lássátok el magatokat útravalóval, bár a legjobb útravaló az istenfélelem. Éntőlem féljetek! Ti, akik használjátok az eszetek! 198 Nem vagytok hibáztathatók, ha a zarándoklat alatt kereskedtek – miközben Uratok kegyét keresitek. Amikor futva lementek az Arafát-hegyről, emlékezzetek meg Istenről a szent hely előtt. Gondoljatok az Istenre és arra, hogy Ő volt az, aki a helyes útra vezérelt benneteket, hisz korábban a tévelygők közé tartoztatok. 199 Majd futva menjetek le onnan, ahonnan a többi ember futva lemegy, és kérjétek Isten bocsánatát. Isten megbocsátó és megkönyörülő. 200 Amikor befejeztétek a szertartásaitokat, emlékezzetek meg Istenről, ahogy apáitokról megemlékeztek, vagy még bensőségesebben. Vannak olyan emberek, akik ezt mondják: „Urunk! Ajándékozz meg minket ezen a világon!” Ők azok, akik nem részesülnek majd semmiben a túlvilágon. 201 Néhányan közülük ezt mondják: „Urunk, adj nekünk a jóból ezen a világon, és adj nekünk a jóból a túlvilágon is. Óvj meg minket a Tűz kínjaitól.” 202 Ők azok, akik valóban megkapják majd a részüket azért, amiért megdolgoztak. Isten gyors az elszámoltatásban! 203 Emlékezzetek Istenre egy bizonyos számú napon át. Akinek sietős a dolga, és két nap alatt elvégzi a megemlékezést, az nem hibáztatható érte. De akinek több idő kell rá, az sem hibáztatható. Ez csupán arra érvényes, aki istenfélő. Féljetek Istentől, és tudjátok meg, hogy Őhozzá visznek vissza benneteket. 204 Próféta! Van olyan ember, akinek a szavai az evilági életről elnyerik tetszésedet, és aki még tanúnak hívja az Istent is arra, ami a szívében van. Holott ő a legádázabb ellenkező! 205 Az ilyenfajta ember, aki hátat fordít a hitnek, mindenfelé jár-kel a földön, és csak romlást hoz: elpusztítja a termést és a jószágot. Isten nem szereti a romlást. 206 Amikor azt mondják neki: „Félj Istentől!”, akkor bűnös fennhéjázása elragadja. A Pokol az, ami elegendő neki. 207 Az emberek közt vannak olyanok is, akik a saját lelküket is odaadnák, hogy elnyerjék Isten tetszését. Isten együtt érző a szolgáival. 208 Hívők! Térjetek be a Békességbe, és ne kövessétek a Sátán lábnyomait. Ő a ti esküdt ellenségetek! 209 De ha meginogtok, miután a nyilvánvaló jelek eljutottak hozzátok, tudjátok meg, Isten mindenható és bölcs. 210 Talán bizony arra várnak, hogy Isten árnyékot adó felhőkben jön el hozzájuk, az angyalokkal együtt? Az ügy addigra már el lesz döntve. Mert minden ügyet Istenhez vittek vissza. 211 Próféta! Kérdezd meg Izrael gyermekeitől, hány világos jelet küldtünk le a számukra! De aki megváltoztatja Isten áldását, miután az eljött hozzá, arra Isten súlyos büntetéssel sújt le. 212 Az életet ezen a világon csillogó csábítássá tették meg azok számára, akik nem hisznek, és az ilyen emberek kigúnyolják azokat, akik hisznek. De a Feltámadás napján az istenfélők felettük állnak majd a rangsorban. Isten gondoskodik mindazokról, akikről Ő akar, mégpedig számolatlanul. 213 Az emberiség korábban egyetlen közösség volt. Isten prófétákat küldött, hogy örömhírt hozzanak és figyelmeztessenek. Isten küldte le velük a Könyvet az Igazsággal, hogy ez a Könyv ítélkezzen az emberek közt mindarról, amiben összekülönböztek egymással. De csak azok különböztek össze, akik megkapták a világos jeleket, mert egymással versenyeztek irigységükben. Később Isten a hívőket – az Ő engedelmével – az Igazsághoz vezette, amiben összekülönböztek egymással. Isten azt vezeti a helyes útra, akit Ő akar. 214 Talán azt feltételezitek, hogy beléphettek a Paradicsomba anélkül, hogy ne történne meg veletek ugyanaz, mint az elődeitekkel megtörtént? Szükség és szenvedés érte mindnyájukat, és ide-oda hányták-vetették őket, olyannyira, hogy még a Küldött és vele együtt a hívők is így kiáltottak fel: „Mikor érkezik már meg Isten segítsége?” De hisz Isten segítsége egészen közel van. 215 Próféta! Azt kérdezik tőled, hogy mit adakozzanak: „Adakozzatok minden jóból a szüleiteknek, a rokonaitoknak, a rászorulóknak és az utazóknak. Bármi jót tesztek, Isten tud róla.” 216 Előírás számotokra a harc a hitetlenek ellen, bármennyire is nem szeretitek ezt. Van, amit nem szerettek, miközben jó nektek. De van, amit szerettek, miközben rossz nektek. Isten tudja, de ti nem tudjátok! 217 Próféta! Arról kérdeznek téged, hogy a szent hónapban harcoljanak-e. Mondd ezt nekik: „A harc ebben a hónapban súlyos dolog, de távol tartani másokat Isten útjától, nem hinni az Istenben, megakadályozni a bejutást a Szent Mecsetbe és elűzni onnan azokat, akik ott vannak, az még súlyosabb dolog Isten szemében. A hit üldözése rosszabb, mint mások megölése. Ha a hitetlenek megtehetik, akkor soha nem fogják abbahagyni a harcot ellenetek. Mindaddig harcolnak majd, amíg el nem térítenek a vallásotoktól. Akik közületek elfordulnak a vallásuktól és hitetlenként halnak meg, azoknak a tettei ezen a világon és a túlvilágon is értéktelenek lesznek. A Tűzben lesznek egymás társai, és itt időznek majd mindörökre! 218 Akik hisznek, kivándoroltak és küzdöttek Isten útján, azok reménykedhetnek Isten könyörületességében. Isten megbocsátó és megkönyörülő. 219 Próféta! Amikor a borról és a szerencsejátékról kérdeznek, mondd ezt: „Mindkettőben súlyos bűn van az emberek számára, de némi haszon is. A bűn azonban nagyobb, mint a haszon.” Azt is kérdezik tőled, hogy mit adjanak oda másoknak. Mondd: „Azt, amit nélkülözni tudtok!” Így magyarázza meg nektek az Isten a jeleit, azért, hogy elgondolkozzatok – 220 erről a világról és a túlvilágról is. Amikor az árvák vagyona felől kérdeznek, mondd ezt: „Jó, ha az ügyeiket becsületes módon rendben tartjátok. Ha összekapcsoljátok az árvák anyagi ügyeit a saját anyagi ügyeitekkel, akkor emlékezzetek arra, hogy ők is a testvéreitek. Isten különbséget tud tenni a bajkeverők és a becsületes rendteremtők között. Ha Isten úgy akarta volna, akkor szorult helyzetbe hozott volna benneteket. Isten hatalmas és bölcs. 221 Ne vegyetek feleségül bálványimádó nőket mindaddig, amíg hívők nem lesznek. Egy hívő rabszolganő jobb, mint egy bálványimádó nő, még akkor is, ha az utóbbi tetszik nektek. Ne hagyjátok, hogy a bálványimádók beházasodjanak közétek mindaddig, amíg hívők nem lesznek. Egy hívő rabszolga jobb, mint egy bálványimádó szabad ember, még akkor is, ha az utóbbi tetszik nektek. Az ilyen emberek a Tűzbe hívnak, míg Isten – az Ő engedelmével – a Paradicsomba és a megbocsátásba hív benneteket. Isten világosan megmagyarázza a jeleit az emberek számára. Azért, hogy elgondolkozzanak. 222 Próféta! Amikor a havivérzésről kérdeznek, mondd ezt: „Ez szenvedés. Ezért is tartsátok magatokat távol a nőktől a havivérzésük ideje alatt, és ne közelítsetek hozzájuk mindaddig, amíg megtisztulnak. Amikor megtisztultak, közelítsetek hozzájuk, ahogy Isten megparancsolta nektek. Isten szereti azokat, akik megbánással fordulnak Őfelé, és Isten szereti azokat, akik megtisztítják magukat.” 223 A feleségeitek a ti termőföldjeitek. Menjetek a termőföldjeitekre, amikor és ahogyan akartok, és küldjetek jótetteket magatok elé. Féljetek az Istentől, és tudjátok meg, hogy találkozni fogtok vele. Próféta! Hozz örömhírt a hívőknek. 224 Hívők! Ne tegyetek olyan esküket Isten nevében, amik később megakadályoznak benneteket abban, hogy jót tegyetek, istenfélők legyetek, és kibékítsétek egymással az embereket. Isten hall és tud mindent. 225 Isten nem fogja számon kérni rajtatok az esküitekben meggondolatlanul kimondott szavakat. De számon fogja kérni rajtatok azt, amit a szívetek gondol. Isten megbocsátó és kegyes. 226 Akik megesküsznek arra, hogy megtartóztatják magukat a feleségüktől, várjanak ki négy hónapot. De ha feloldják az esküjüket és visszatérnek a feleségükhöz, akkor Isten megbocsátó és megkönyörülő. 227 De ha elhatározzák magukat a válásra, tudjátok meg, Isten hall és tud mindent. 228 Az elbocsátott asszonyoknak három havivérzés időszakot kell kivárniuk, mielőtt újra megházasodhatnak. A törvény szerint nem megengedett nekik, hogy elhallgassák, hogy Isten mit teremtett a méhükben, ha hisznek Istenben és az Utolsó Napban. A férjük számára jobb, ha ez alatt az idő alatt visszaveszi őket magához, ha még rendbe akarják hozni az ügyet. A nőknek hasonló jogigényeik vannak, de csupán kötelezettségeik szerint. A férfiak a jogban egy fokozattal felettük állnak. Isten mindenható és bölcs. 229 A válás kétszer történhet meg. A nőket ilyenkor vagy jog szerinti módon kell megtartani, vagy jól és rendezetten kell szabadon bocsátani. Nem megengedett, hogy bármit is visszavegyetek abból, amit a feleségeiteknek adtatok. Hacsak nem féltek attól, hogy ők ketten nem képesek betartani Isten törvényes határait: ha ti, döntnökök attól féltek, hogy a házastársak nem képesek fenntartani a házasságot, akkor nem hibáztathatók azért, ha az asszony kiváltja magát a válásért. Ezek Isten törvényes határai, ne lépjétek át ezeket. Akik átlépik Isten törvényes határait, azok valóban vétkesek. 230 Ha a férj kétszer elválik a feleségétől, nem megengedett számára, hogy újra elvegye feleségül, mindaddig, amíg az asszony újra férjhez nem ment. Ha ez a férj elvált tőle, akkor nem hibáztathatók, ha visszatérnek egymáshoz, és ha úgy gondolják, hogy meg tudják tartani Isten törvényes határait. Ezek Isten törvényes határai, amelyeket Isten világosan megmagyaráz azoknak, akik megértik ezt. 231 Ha elváltok a nőktől, és azok elérték a határidejük végét, akkor vagy tartsátok meg őket a törvénynek megfelelő módon, vagy adjátok meg a szabadágukat a megfelelő módon. Ne tartsátok vissza őket kárörömből, hisz ezzel áthágást követtek el. Aki így tesz, az önmagának tett rosszat. Ne tegyétek gúny tárgyává Isten jeleit. Emlékezzetek meg Isten kegyességéről felétek, és arról, amit a Könyvből és a Bölcsességből leküldött nektek, hogy figyelmeztessen benneteket. Féljetek Istentől, és tudjátok meg, Isten mindenről tud mindent. 232 Ha elváltok a feleségeitektől, és azok elérték a kijelölt határidejük végét, ne akadályozzátok meg őket abban, hogy újra feleségül menjenek a férjükhöz, ha ebben mindketten a törvénynek megfelelő módon megegyeznek. Ez valóban egy figyelmeztetés mindazok számára, akik hisznek Istenben és az Utolsó Napban. 233 Az anyáknak két teljes éven át kell szoptatniuk a gyerekeiket. Ez azokra vonatkozik, akik végig ki akarják tölteni a szoptatási időt. Az apának – akitől a gyerek született – biztosítania kell a törvénynek megfelelő módon a ruházatot és az ellátást. Senkitől nem kívánnak többet, mint amennyire képes. Egyetlen anya sem szenvedhet kárt a gyermeke miatt, de egy apa sem szenvedhet kárt a gyermeke miatt. Az apa örökösének ugyanezek a kötelezettségei. De ha mindketten közös megegyezéssel és tanácskozás után a leszoktatás mellett döntöttek, akkor nem hibáztathatók ezért. Ha a gyermekeiteket szoptatós dajkához akarjátok adni, akkor sem vagytok hibáztathatók, feltéve, ha megadjátok neki a bérét a törvénynek megfelelő módon. Féljetek Istentől! Tudjátok meg, Isten lát mindent, amit tesztek. 234 Ha bárki meghal közületek és özvegyeket hagy hátra, akkor az özvegyasszonyok várjanak négy hónapot és tíz éjszakát, mielőtt újra megházasodnak. Amikor elérték a meghatározott idejüket, akkor nem hibáztathatók, ha a törvénynek megfelelő módon rendelkeznek magukról. Isten jól tud mindenről, amit tesztek. 235 Nem vagytok hibáztathatók, ha utalást tesztek arra – az ilyen asszonyok irányába –, hogy házasodási szándékaitok vannak velük, vagy erre gondoltok magatokban. Hisz az Isten jól tudja, hogy mit gondoltok magatokban velük kapcsolatban. De ne állapodjatok meg velük titokban, hacsak nem tisztességgel teljes dolgot mondotok. Ne döntsetek úgy, hogy megkötitek a házasságot mindaddig, amíg az előírt idő le nem jár. Emlékezzetek mindig arra, hogy Isten tudja, mi van a lelketek mélyén. Figyeljetek oda erre, és tudjátok, hogy Isten megbocsátó és kegyes. 236 Nem vagytok hibáztathatók, ha elváltok a feleségeitektől, még mielőtt megérintettétek volna őket, vagy egy nászajándékot határoztatok meg a számukra. De mindenképp biztosítsátok számukra a tisztes megélhetést – a gazdag a saját mértéke szerint, és a szegény is a saját mértéke szerint – a törvénynek megfelelő módon. Ez jog szerinti kötelessége mindenkinek, aki jóravaló. 237 Ha elváltok a feleségeitektől, mielőtt még megérintettétek őket, de miután már átadtátok nekik a menyasszonyi ajándékot, akkor adjátok oda a felét annak, amit korábban meghatároztatok, hacsak nem mondanak le részben erről a jogukról, vagy az a személy nem mond le erről, akinek a fennhatósága alatt áll a házasság. Ha lemondotok a jogotokról, tudjátok meg, ez közelebb áll az istenfélelemhez. Ne feledkezzetek meg arról, hogy egymás iránt nagylelkűek legyetek. Isten jól látja, amit tesztek! 238 Tartsátok be az előírt imákat, a középső imát is, és álljatok Isten előtt alázattal az imáitok alatt. 239 Ha féltek egy esetleges támadástól, imádkozzatok gyalog vagy lóháton, és amikor biztonságban vagytok, emlékezzetek meg Istenről, aki megtanított benneteket arra, amit korábban nem tudtatok. 240 Ha közületek bárkit is elszólít az Isten, és ez az ember özvegyasszonyokat hagy hátra, akkor végrendelkezzen egyévi ellátásukról, és arról, hogy egy évig ne űzzék el őket az otthonaikból. De ha önszántukból kiköltöznek, akkor nem vagytok hibáztathatók érte, ha a törvénynek megfelelő módon járnak el önmagukkal szemben. Isten mindenható és bölcs. 241 Az elvált asszonyoknak ellátás jár, a törvénynek megfelelő módon. Ez minden istenfélő kötelessége. 242 Isten így magyarázza meg nektek a jeleit. Talán használjátok az eszeteket. 243 Próféta! Talán bizony nem láttad azokat, akik ezrével hagyták el a lakóhelyüket, mert annyira féltek a haláltól? Isten így szólt hozzájuk: „Haljatok meg!” Ezután újra életre keltette őket. Isten valóban kegyes az emberekhez. De a legtöbb ember nem hálás érte. 244 Harcoljatok Isten útján! Tudjátok meg, Isten hall és lát mindent. 245 Aki Istennek egy megfelelő kölcsönt nyújt, annak Ő ezt többszörösen megkétszerezve adja majd vissza. Isten mértékkel ad, de bőkezűen is. Őhozzá tértek vissza mindannyian. 246 Próféta! Talán nem láttad Izrael gyermekei közt az előkelőket, akik a Mózes utáni korban az egyik prófétájuknak ezt mondták: „Nevezz ki egy királyt nekünk! Akkor majd harcolni fogunk Isten útján!” Ő akkor így szólt: „De talán lehetséges, hogy nem harcoltok, még ha előírják is nektek?” Erre azt válaszolták: „Hogyan is ne harcolnánk Isten útján, amikor elűztek bennünket is és a gyermekeinket is a lakóhelyünkről?” De amikor előírták nekik, hogy harcoljanak, csaknem mindannyian hátat fordítottak, és hanyatt-homlok elmenekültek, néhányuk kivételével. Isten jól tud mindent a vétkesekről. 247 A prófétájuk azt mondta nekik: „Isten Tálútot tette meg királyotoknak!”, mire ők ezt mondták: „Hogyan is kaphatná meg a királyi hatalmat felettünk? Nekünk több jogunk van uralkodni, hisz még nagy vagyona sincs!”, mire ő ezt mondta: „Isten kiválasztotta, hogy felettetek álljon. Hatalmas tudást és testi erőt adott neki. Isten annak adja át a királyi hatalmát, akinek Ő akarja. Isten mindent átölel a hatalmával, és mindentudó.” 248 A prófétájuk ekkor ezt mondta nekik: „A hatalmának a jele a Láda lesz, amiben az Uratok nyugalmat adó jelenléte van, és az ereklyék, amelyeket Mózes és Áron nemzetségei hagytak hátra, és amit az angyalok hordoznak. Ebben valóban egy jel van a számotokra, ha hívők vagytok.” 249 Amikor Tálút felvonult a csapataival, a prófétájuk ezt mondta: „Isten egy folyóval tesz próbára benneteket. Aki iszik belőle, nem tartozik az enyéim közé, de aki nem kóstolja meg a vizét, az enyéimhez fog tartozni. Aki csak egy maréknyit merít belőle, annak pedig megbocsátásban lesz része.” De néhányuk kivételével csaknem mindannyian ittak a folyó vizéből. Amikor Tálút és azok, akik vele együtt hittek, átkeltek a folyón, ezt mondták: „Ma nincs erőnk harcolni Góliát és a katonái ellen.” Akik reménykedtek abban, hogy találkozni fognak az Istennel, ezt mondták: „Már hány alkalommal győzött egy maroknyi csapat egy hatalmas hadsereg felett, Isten engedelmével! Isten azokkal van, akik állhatatosak.” 250 Amikor Góliáttal és a katonáival szemben felsorakoztak a harchoz, azt mondták: „Urunk! Önts le ránk türelmet, erősítsd meg a lépteinket, és segíts meg minket a hitetlenek ellen.” 251 Ezen a módon le is győzték őket, és Dávid megölte Góliátot, Isten engedelmével. Isten átadta neki a hatalmat és a bölcsességet, majd megtanította mindarra, amire Ő akarta. Ha Isten nem hárítaná el a rosszat az egyik ember felől egy másik ember keze által, akkor a föld tele lenne bajjal. De Isten jóságos az Ő teremtményeivel. 252 Muhammad! Ezek Isten jelei, amelyeket felolvasunk neked, az Igazságnak megfelelően. Mert te valóban a küldöttek egyike vagy. 253 Az egyik küldöttet előnyben részesítettük a másikkal szemben. Vannak olyan küldöttek, akikkel beszélt az Isten, és a rangsorban felemelte őket. Jézusnak, Mária fiának világos bizonyítékokat adtunk, és megerősítettük őt a Szent Lélekkel. Ha Isten úgy akarta volna, akkor az utódai nem szálltak volna harcba egymás ellen, miután a világos jelek megérkeztek hozzájuk. De azok az emberek összekülönböztek egymással. Néhányan közülük hittek, míg mások hitetlenek voltak. Ha Isten úgy akarta volna, nem harcoltak volna egymás ellen. Isten azt tesz, amit Ő akar. 254 Hívők! Adakozzatok mindabból, amivel Mi gondoskodtunk rólatok, még mielőtt elérkezik a Nap, amikor nem lesz se adás-vevés, se barátság, se pedig közbenjárás semmilyen ügyben. A hitetlenek azok, akik valóban rosszat tesznek. 255 Isten, nincs isten Őrajta kívül, az Örökéletű, az Állhatatos. Se szendergés, se álom nem vesz erőt rajta. Övé minden, ami az egekben és a földön van. Ki is az, aki közbenjárhatna Őnála bárki ügyében, hacsak nem az Ő engedelmével? Ő az, aki tudja, mi van még előttük, és mi van már mögöttük. De ők nem fognak fel semmit sem az Ő tudásából. Csak azt, amit Ő akar. A trónja átöleli az egeket és a földet, és nem esik nehezére, hogy megtartsa mindkettőt. Ő a Magasztos, a Hatalmas. 256 Nincs kényszer a vallásban! Az igaz út most már világosan elválik a tévúttól. Aki megtagadja a bálványokat, és hisz Istenben, az a legbiztosabb kapaszkodót találta meg, ami soha nem szakad el. Isten hall és tud mindent. 257 Isten azok szövetségese, akik hisznek. Isten őket kivezeti a sötétségekből a fényre. A hitetlenek szövetségesei a bálványok, akik a fényről a sötétségekbe viszik be őket. A Tűzben lesznek egymás társai, és itt időznek majd mindörökre. 258 Próféta! Nem gondolkoztál el azon az emberen, aki vitába szállt Ábrahámmal az Uráról azért, mert Isten királyi hatalmat adott neki? Amikor Ábrahám azt mondta: „Az én Uram az, aki életre kelt, és meghozza a halált.” Erre az a bizonyos ember azt mondta: „Én vagyok az, aki életre kelt, és Én hozom meg a halált.” Ábrahám erre azt mondta: „Isten hozza meg a napot kelet felől. Hozd el te nyugat felől.” A hitetlen ember ettől összezavarodott. Isten nem vezeti a helyes útra a vétkeseket. 259 Úgy van ez, mint azzal az emberrel, aki elment egy romba dőlt város mellett, és azt mondta: „Hogyan tudja Isten újra feléleszteni ezt, ha már egyszer kihalt?” Akkor Isten elhozta neki a halált, majd száz év múlva feltámasztotta, és ezt kérdezte tőle: „Mennyi időt töltöttél el?” Az ember azt válaszolta: „Egy napot, és a nap egy részét.” Isten így szólt: „Nem! Száz évet töltöttél el. Nézz az ételedre és az italodra, nem romlottak meg. Nézz most a szamaradra. Ilyen módon teszünk majd meg téged is egy jelnek az emberek számára. Nézz a csontokra, hogyan állítjuk össze újra őket, és borítjuk be hússal.” Amikor mindez megvilágosodott számára, ezt mondta: „Most végre tudom, hogy Istennek hatalma van minden felett.” 260 Amikor Ábrahám azt mondta: „Uram, mutasd meg nekem, hogyan kelted életre a holtakat”, akkor Isten így szólt: „Nem hiszel?” Ekkor Ábrahám azt mondta: „De igen! Csupán azért kértem, hogy a szívem megnyugodjon.” Isten akkor így szólt: „Vegyél négy madarat, és szoktasd őket magadhoz, majd tedd ki őket egyenként egy-egy hegytetőre, ezután pedig hívd magadhoz őket. Sietve odarepülnek majd hozzád. Tudd meg, Isten hatalmas és bölcs.” 261 Akik a vagyonukat Isten útján költik el, azok olyanok, mint a vetőmag, ami hét kalászt terem, minden kalászon száz maggal. Isten a túlvilágon így kétszerezi meg a jutalmát annak, akinek Ő akarja. Isten a tudásával mindent átölel, és tud mindent. 262 Akik a vagyonukat Isten útján költik el, és miután elköltötték, nem hivalkodnak a tetteikkel, és másokat nem sértenek meg az ilyen viselkedéssel, azoknak meglesz a jutalmuk Uruknál. Nem kell majd félniük, és búslakodni sem fognak. 263 A kedves szavak és a megbocsátás jobb, mint az adomány, amit sértés követ. Isten végtelenül gazdag és kegyes. 264 Hívők! Ne tegyétek semmissé adományaitokat hivalkodással és mások megsértésével, mint az olyan ember, aki költ ugyan a vagyonából másokra, de csak azért, hogy az emberek lássák, de ugyanakkor nem hisz az Istenben és az Utolsó Napban. Az ilyen ember olyan, mint a szikla, amit egy földréteg fed be, és ami, ha egy zápor éri, egy pillanat alatt lemeztelenedik. Az ilyen emberek nem kapnak viszonzást a tetteikért. Isten nem vezeti a helyes útra a hitetleneket. 265 Akik azonban azért költenek a vagyonukból, hogy ezzel elnyerjék Isten tetszését és megerősítsék a saját lelküket, azok olyanok, mint egy kert egy dombon, amit ha zápor ér, kétszeres termést hoz. Ha pedig nem éri záporeső, akkor a harmat öntözi. Isten mindent lát, amit tesztek. 266 Talán szeretné bárki is közületek azt, hogy egy pálmákkal és szőlőtőkékkel teli kertje lenne, amelyben patakok csörgedeznek, és amiben mindenféle gyümölcs megterem, és amikor megöregszik és az utódai még gyengék, akkor egy tüzes forgószél csapna le rá, és felégetné a kertet? Isten így teszi világossá számotokra a jeleket, hogy elgondolkozzatok ezeken. 267 Hívők! Adakozzatok mindazokból a jó dolgokból, amiket ti szereztetek meg, és abból, amit Mi sarjasztottunk ki a földből nektek. Ne a rossz dolgokat keressétek ki, és ne abból adakozzatok, amit ti sem fogadnátok el, hacsak nem hunynátok be az egyik szemeteket. Tudjátok meg, Isten nem szorul rá senkire és dicsőséges. 268 A Sátán a szegénységgel fenyegetőzik, és paráznaságra biztat benneteket. De Isten megbocsátást és kegyességet ígér nektek. Isten a bölcsességével mindent átölel, és tud mindent. 269 Isten annak ajándékozza a bölcsességet, akinek Ő akarja. Aki megkapta a bölcsességet, valóban nagy ajándékot kapott. De csak azok gondolkoznak el, akik használják az eszüket. 270 Minden adományról, amit adtok, és minden esküről, amit tesztek, tud az Isten. De a vétkeseknek nem lesz a segítségére senki. 271 Ha nyilvánosan adakoztok, az egy nemes dolog. De ha titokban adjátok oda a rászorulóknak, az a legjobb nektek. Mert akkor jóvátesztek valamennyit a rossz cselekedeteitekből. Isten jól tud mindent, amit tesztek. 272 Próféta! Nem a te dolgod a helyes útra vezetni mindannyiukat. Isten az, aki a helyes útra vezeti azt, akit Ő akar. Mindaz a jó, amiből adakoztok, a saját lelketeknek javára válik, ha ezzel Isten Arcát keresitek. Tudjátok meg, hogy minden jót, amit adományként adtok, majd visszafizetnek nektek, és nem követnek el igazságtalanságot veletek szemben. 273 Adakozzatok a szegények javára, akik Isten útján akadályokba ütköznek, és nem képesek arra, hogy kereskedelmi utakat tegyenek. A tudatlan ember tehetősnek véli őket a visszafogottságuk miatt. De felismerheted őket a jellemvonásukról, hogy nem kéregetnek tolakodóan az emberektől. Bármi jóból adakoztok, Isten erről is tud mindent. 274 Akik adakoznak a vagyonukból – éjjel vagy nappal, titokban vagy nyíltan –, azoknak meglesz a jutalmuk Uruknál. Nem kell majd félniük semmitől, és búslakodni sem fognak. 275 Akik uzsorakamatot szednek, azok úgy fognak felkelni a Feltámadás napján, mint az, akit a Sátán megragad és agyba-főbe ver. Ez azért van, mert az ilyen emberek ezt állítják: „A kereskedés és az uzsora szedése ugyanaz!” Isten a kereskedést megengedte, de az uzsora szedését megtiltotta. Az olyan ember, aki – miután megkapta Isten figyelmeztetését – felhagy az uzsora szedésével, az megtarthatja korábbi jövedelmét. Ügye Istenre van bízva! De akik újfent visszatérnek az uzsora szedéséhez, azok a Tűzben lesznek egymás társai, és ott időznek majd mindörökre. 276 Isten megsemmisíti az uzsora hasznát, de kamattal növeli az adományt. Isten nem szereti a hitetlen bűnösöket. 277 Akik hisznek Istenben, jót tesznek, elvégzik az imát, és megadják az előírt adományt, azoknak meglesz a jutalmuk Uruknál. Nem kell majd félniük semmitől, és nem fognak búslakodni sem. 278 Hívők! Féljetek Istentől! Engedjétek el a hasznot, ami az uzsorából még járna nektek, ha valóban hívők vagytok. 279 Ha nem teszitek meg, akkor legyen ez most egy figyelmeztetés számotokra, ami egyúttal Istennek és a Küldöttének a hadüzenete is felétek! Ha megbánással visszafordultok a tévelygésből, akkor jogotok lesz a vagyonotokra, és akkor nem tesztek rosszat másokkal, és veletek sem tesznek rosszat. 280 Ha egy adósotok szorult helyzetben van, akkor adjatok haladékot neki mindaddig, amíg a helyzete könnyebb nem lesz. De ha adományként elengeditek az adósságát, az a legjobb nektek. Bárcsak megértenétek ezt! 281 Féljetek attól a Naptól, amikor visszavisznek benneteket Istenhez. Akkor majd mindenkinek visszafizetik azt, amit maga szerzett saját magának, és akkor nem követnek el igazságtalanságot senkivel szemben. 282 Hívők! Ha egy határidős adósság áll fenn köztetek, rögzítsétek ezt írásban. Egy írnok írjon le mindent a jelenlétetekben, az igazságnak megfelelően. Egyetlen írnok se tagadja meg, hogy úgy írjon, ahogy Isten megtanította. Az adós mondja tollba, és féljen Istentől, az Urától, és ne rövidítsen az adósságán. Ha az adós gyengeelméjű vagy magatehetetlen, és nem képes tollba mondani, amit kell, akkor egy ügygondnok tegye meg ezt, az igazságnak megfelelően. Hívjatok tanúnak két férfit közületek. Ha nincs jelen két férfi, akkor egy férfi és két nő legyen a tanú, akiket érdemesnek tartotok a feladatra, és azért, hogy ha a két nő közül az egyik tévedne, a másik emlékeztesse. A tanúk ne tagadják meg a tanúskodást, ha felkérik őket. Ne tartsátok méltóságon alulinak, hogy felírtok mindent a határidővel együtt. Legyen a szóban forgó adósság akár kicsi, akár nagy. Ez így igazságosabb nektek Isten színe előtt, és bizonyítékként is jobb, és segít abban, hogy a későbbiekben ne legyenek kétségeitek egymás szavahihetőségét illetően. Abban az esetben nem vagytok hibáztathatók, ha nem írjátok fel ezt, és ha csupán egy olyan – ott helyben meglévő – áruról van szó, amit átadtok egymás közt. Legyenek jelen tanúk, ha adásvételt bonyolítotok egymás közt. Egyetlen írnoknak és egyetlen tanúnak se okozzatok kárt semmivel. Ha mégis így tesztek, akkor bűnt követtek el. Féljetek Istentől. Isten megtanít benneteket mindenre, mert hisz Isten mindenről tud mindent. 283 Ha úton vagytok, és nem találtok írnokot, akkor kérjetek zálogba valamit. Ha egymásra bíztok valamit, akkor az, akire bízták, vissza kell hogy adja azt, amit rábíztak: „Féljen Istentől, az Urától!” Ne hallgassátok el soha a tanúvallomást. Aki elhallgatja, annak a szíve bűnös. Isten jól tudja azt, amit tesztek! 284 Istené minden, ami az egekben és a földön van. Akár felfeditek, akár eltitkoljátok azt, ami a lelketekben van, Isten elszámoltat benneteket mindenről. Isten megbocsát annak, akinek Ő akar, és megbünteti azt, akit Ő akar. Istennek hatalma van minden felett. 285 A Küldött hisz abban, amit az Ura kinyilatkoztatott neki, és a hívők is hisznek benne. Mindannyian hisznek Istenben, az Ő angyalaiban, az Ő Könyveiben és az Ő küldötteiben, és ezt mondják: „Valóban nem teszünk különbséget Isten küldöttei közt. Meghalljuk az üzenetet, és engedelmeskedünk. Ajándékozz meg bennünket a megbocsátásoddal. Urunk! Hozzád térünk vissza mindannyian!” 286 Isten senkire sem tesz több terhet, mint amennyit elbír. Mindenkinek a javára lesz mindaz a jó, amit tett, és a kárára lesz mindaz a rossz, amit tett. „Urunk! Ne kérd számon tőlünk, ha valamit elfelejtünk, vagy ha vétket követünk el. Urunk! Ne tégy ránk olyan terheket, mint amiket az elődeinkre rátettél. Urunk! Ne tégy ránk nagyobb terhet, mint amihez elegendő az erőnk. Bocsáss meg, majd bocsáss meg nekünk újra, és könyörülj meg rajtunk! Te vagy a mi Védelmezőnk! Segíts meg minket a hitetlenek ellen!”

3. szúra

IMRÁN NEMZETSÉGE

Medinai kinyilatkoztatás, kétszáz vers

Isten, a Könyörületes, a Megkönyörülő nevében

1 Alif Lám Mím. 2 Isten! Nincs isten Őrajta kívül. Ő az Élő, az Öröklétű. 3 Próféta! Ő küldte le neked fokozatosan a Könyvet az Igazsággal, annak a megerősítéseként, ami már előtte megvolt. Ő küldte le a Tórát és az Evangéliumot 4 korábban, és útmutatásként az embereknek. Ő küldte le a megkülönböztetést a jó és a rossz közt. Akik tagadják Isten jeleit, azoknak súlyos büntetésben lesz részük. Isten hatalmas és a bosszú ura. 5 Isten előtt nincs elrejtve semmi, sem a földön, sem az égben. 6 Ő az, aki az anyaméhben megformál benneteket, ahogy Ő akarja. Nincs isten Őrajta kívül. Ő az Erős, a Bölcs. 7 Próféta! Ő az, aki leküldte hozzád a Könyvet, amiben vannak egyértelműen meghatározott versek, és ez a Könyv Anyja. De vannak más versek is, a többértelműek. Akiknek a szívében ferdeség van, inkább követik azt, ami többértelmű, hogy az embereket félrevezessék, és hogy ők maguk értelmezhessék a verseket. De senki sem ismeri az értelmezésüket Istenen kívül. Akiknek szilárd alapjuk van a tudásban, ezt mondják: „Hiszünk abban, hogy minden jel a mi Urunktól jön!” De csak azok látják be ezt, akik használják az eszüket. 8 Így folytatják: „Urunk! Ne hagyd, hogy a szívünk elforduljon, miután a helyes útra vezéreltél bennünket. Adj nekünk a könyörületességből. Te vagy az Adakozó. 9 Urunk! Te fogod összegyűjteni az embereket egy olyan Napra, amihez nem fér kétség. Isten nem szegi meg az ígéretét.” 10 Egy bizonyos, a hitetlenek mit sem érnek majd a vagyonukkal és sok gyermekükkel az Isten színe előtt. Csupán tüzelőanyag lesznek a Tűzre. 11 Úgy, ahogy Fáraó embereiből és mindazokból, akik előttük éltek is ez lett, mert hazugságnak nevezték a jeleinket. Isten megragadta őket a bűneikért. Isten erősen büntet. 12 Próféta! Mondd meg a hitetleneknek: „Legyőznek benneteket, és a Pokolban fognak összegyűjteni mindnyájatokat. Szörnyű egy szálláshely ez!” 13 Egy jel volt a számotokra abban a két seregben, amelyek összecsaptak. Emlékezzetek vissza, az egyik sereg Isten útján harcolt, a másik sereg hitetlen volt. Az első sereg tagjai a saját szemükkel láthatták, hogy az utóbbiak kétszer annyian vannak, mint ők. De Isten azt erősíti a támogatásával, akit Ő akar! Ebben valóban tanulság van mindazoknak, akik belátók! 14 Az ember számára csábítóvá tették annak a szeretetét, amire vágyakozik, a nőket, a sok fiúgyermeket, az aranyat és ezüstöt halmokban, a nemes lovakat, a jószágot és a termőföldet. Mindezek az evilági élet múló hasznára vannak. De a legszebb pihenőhely Istennél van. 15 Próféta! Mondd: „Megmondjam nektek azt, ami jobb ennél?” Az istenfélőknek Kertekben lesz részük Uruknál, amelyekben patakok csörgedeznek, és ahol majd időznek mindörökre. Megtisztult feleségeik lesznek, és Uruk tetszésében lesz részük. Isten jól látja az Ő szolgáit, 16 akik ezt mondják: „Urunk! Hiszünk! Bocsásd meg a vétkeinket, és óvj meg bennünket a Tűz kínjaitól!” 17 Isten jól látja azokat is, akik állhatatosak, igazak, alázatosak, adakoznak, és hajnalban megbocsátásért imádkoznak. 18 Isten tanúsítja, hogy nincs isten Őrajta kívül, akárcsak az angyalok, és mindazok, akiknek birtokukban van a Tudás. Ő tartja fenn az igazságosságot. Nincs isten Őrajta kívül. Ő a Mindenható, a Bölcs. 19 Az igaz vallás Isten szemében az iszlám. Azok, akik megkapták a Könyvet, csak akkor különböztek össze egymással irigységükben, miután megérkezett hozzájuk a Tudás. Ha valaki megtagadja Isten jeleit, tudjátok meg, Isten gyors az elszámoltatásban. 20 Próféta! Ha vitába szállnak veled, mondd ezt: „Teljesen alávetem magam Istennek, és azok is, akik követnek engem!” Mondd meg azoknak, akik korábban megkapták a Könyvet, és kérdezd meg az írástudatlanoktól is: „Alávetitek magatokat Istennek?” Ha alávetik magukat Istennek, akkor a helyes utat követik, de ha elfordulnak Istentől, akkor a te feladatod csupán az, hogy átadd az üzenetet. Isten jól lát minden szolgát! 21 Azoknak, akik tagadják Isten jeleit, és jogtalanul megölik a prófétákat, és megölik azokat, akik igazságosságot parancsolnak, add hírül a fájdalmas büntetést. 22 Ők azok, akiknek a tettei ezen a világon és a túlvilágon is értéktelenek, és nem lesz senki, aki segítene nekik. 23 Nem látod, hogy mindazok, akik kaptak egy részt a Könyvből, amikor az Isten Könyvéhez hívják őket, hogy az ítélkezzen közöttük, akkor egy részük hátat fordít és arrébb megy? 24 Ez azért van így, mert azt mondják: „A Tűz csak néhány napon át fog majd rajtunk!” A hazugság, amit kitaláltak, félrevezette őket vallásukban. 25 Milyen is lesz az, amikor összegyűjtjük őket azon az egy Napon, amihez kétség nem fér, és amikor mindenkinek a maga teljességében visszafizetik mindazt, amit korábban tett? Akkor majd nem tesznek igazságtalanságot senkivel. 26 Próféta! Mondd: „Isten! Tiéd minden hatalom! Te annak adsz hatalmat, akinek Te akarsz, és attól veszed el a hatalmat, akitől Te akarod. Azt emelsz fel, akit akarsz, és azt alacsonyítasz le, akit akarsz. Minden, ami jó, a kezedben van. Hatalmad van minden dolog felett. 27 Te teszed azt, hogy az éjszaka átmenjen a nappalba, és a nappal az éjszakába. Te hozod elő az élőt a holtból, és a holtat az élőből. Te gondoskodsz számolatlanul azokról, akikről Te akarsz.” 28 A hívők ne fogadjanak a hívők helyett szövetségesüknek olyan embereket, akik hitetlenek. Aki így tesz, annak nincs semmi dolga Istennel. Kivételt képez ez alól, ha valóban óvatosak vagytok velük. Isten óva int benneteket Önmagától. Istenhez vezet a végcél! 29 Próféta! Mondd: „Akár elrejtitek, akár felfeditek, ami a szívetekben van, Isten tud róla, és tudja azt is, ami az egekben és a földön van. Istennek hatalma van minden dolog felett.” 30 Azon a Napon, amikor minden lélek ott látja majd maga előtt mindazt a jót, amit tett, és mindazt a rosszat, amit tett, akkor azt szeretné, hogy a rossz és őközte egy hatalmas távolság legyen. Isten óva int benneteket Önmagától. Isten együtt érez a szolgáival. 31 Mondd: „Ha szeretitek Istent, kövessetek engem. Isten szeretni fog benneteket, és megbocsátja a bűneiteket.” Isten megbocsátó és megkönyörülő. 32 Mondd: „Engedelmeskedjetek Istennek és a Küldöttnek!” De ha elfordulnak, tudd meg, hogy az Isten nem szereti a hitetleneket. 33 Isten Ádámot, Noét, Ábrahám nemzetségét és Imrán nemzetségét választotta a világok lakói közül 34 egy utódlási sorban, nemzedékről nemzedékre. Isten hall és tud mindent. 35 Imrán felesége ezt mondta: „Uram! Neked ajánlom, ami a méhemben van. Fogadd el tőlem. Te vagy az, aki hall és tud mindent.” 36 Amikor világra hozta a lányát, azt mondta: „Uram! Egy lányt szültem!” Isten jól tudta, hogy mit szült, hisz egy fiúgyermek nem olyan, mint egy lánygyermek. Imrán felesége így folytatta: „Máriának neveztem el. Nálad keresek menedéket neki és az utódainak is a megkövezett Sátán elől!” 37 Ura akkor a legszebb formában elfogadta őt, és hagyta, hogy a legjobb módon nőjön fel, majd rábízta Zakariásra. Zakariás, akárhányszor belépett hozzá a szentélybe, hogy meglátogassa, élelmet talált körülötte. Zakariás ezért megkérdezte Máriától: „Mária! Honnan van ennyi élelmed?” Mária azt válaszolta: „Istentől! Isten számolatlanul gondoskodik arról, akiről Ő akar.” 38 Zakariás ekkor Urához imádkozott, és azt mondta: „Uram! Ajándékozz meg jóravaló utódokkal, hisz Te vagy az, aki meghallgatsz minden imát!” 39 Az angyalok pedig odakiáltottak Zakariásnak, miközben a szentélyben állva imádkozott: „Isten hírül adja neked János születését, aki megerősíti Isten Szavát. Nemes lelkű lesz, szerzetes és próféta, és egy az igazak közül.” 40 Zakariás erre azt mondta: „Uram, hogyan lehetne nekem egy fiam, amikor magas kort értem el, és a feleségem már meddő?” Egy angyal ezt válaszolta: „Így lesz! Isten azt tesz, amit Ő akar.” 41 Zakariás akkor azt mondta: „Uram! Mutass nekem egy jelet!”, mire Isten így szólt: „A jeled az lesz, hogy három napon át csak kézmozdulatokkal beszélhetsz az emberekhez. Emlékezz meg sokszor Uradról! Őt dicsérd, este és reggel!” 42 Az angyalok így szóltak Máriához: „Mária! Isten kiválasztott és megtisztított téged. Isten téged választott ki a világ minden asszonya közül. 43 Mária! Légy alázatos Uraddal szemben, borulj le Isten előtt, és hajolj meg azokkal együtt, akik meghajolnak az imához.” 44 Próféta! Ez egy történet a láthatatlanról, amelyet kinyilatkoztatunk neked. Hisz nem voltál ott köztük, amikor a papok eldobták a botjaikat, hogy sorsot vessenek, melyikük viselje Mária gondját, és nem voltál ott akkor sem, amikor összeszólalkoztak egymással Mária miatt. 45 Akkor az angyalok ezt mondták: „Mária! Isten hírt ad neked az Ő Szaváról, aminek a neve a Megváltó, Jézus, Mária fia. Nagy tisztelet fogja övezni ezen a világon és a túlvilágon is, és egyike lesz azoknak, akik Isten közelségében lesznek. 46 A bölcsőben és felnőttként is beszélni fog az emberekhez, és egyike lesz az igazaknak.” 47 Mária azt mondta: „Uram! Hogyan lehetne nekem fiam, amikor még nem érintett meg soha egy férfi sem?” Egy hang erre ezt válaszolta: „Isten azt teremt meg, amit Ő akar. Amikor eldönt egy dolgot, azt mondja: »Légy!«, és lesz. 48 Isten meg fogja tanítani őt a Könyvre, a Bölcsességre, a Tórára és az Evangéliumra, 49 és küldöttnek teszi meg Izrael gyermekei számára, és ezt fogja mondani nekik: »Egy jellel jöttem hozzátok az Uratoktól! Teremtek nektek egy madárszerű alakot agyagból, majd belelehelek, és Isten engedelmével madár lesz belőle. Vakokat és leprásokat fogok gyógyítani, és életre keltem a halottakat, mindezt Isten engedelmével. Megmondom nektek, hogy mit esztek, és mit tartotok a házaitokban, anélkül, hogy látnám. Ebben valóban egy jel van a számotokra, ha hívők vagytok. 50 Azért jöttem, hogy megerősítsem azt, ami már előttem megvolt a Tórában, és hogy néhány dolgot megengedettnek mondjak abból, amit korábban megtiltottak nektek. Egy jellel jöttem el hozzátok Uratoktól. Féljetek Istentől, és engedelmeskedjetek nekem. 51 Isten az én Uram és a ti Uratok! Őt szolgáljátok! Ez az egyenes út.«” 52 Amikor Jézus érezte a hitetlenséget a tanítványain, ezt mondta: „Kik lesznek a segítőim az Istenhez vezető úton?” A tanítványok erre ezt mondták: „Mi leszünk Isten segítői. Hiszünk Istenben. Te tanúsítsd, hogy alávetettük magunkat Istennek. 53 Urunk! Hiszünk abban, amit kinyilatkoztattál, és követjük a küldöttet. Jegyezd fel a mi neveinket is azok mellé, akik a hit mellett tesznek tanúbizonyságot.” 54 A hitetlenek eközben ármánykodtak. De Isten cselt szőtt ellenük. Isten a legjobb cselszövő. 55 Isten így szólt: „Jézus! Magamhoz szólítalak, felemellek magamhoz, és megtisztítlak mindazoktól, akik nem hisznek. Akik követnek téged, azokat pedig a hitetlenek fölé emelem, egészen a Feltámadás napjáig. Hisz egyszer úgyis Énhozzám tértek vissza mindannyian, és Én ítéletet fogok hozni köztetek mindarról, amiben összekülönböztetek egymással. 56 Akik nem hisznek, azokra pedig súlyos büntetéssel sújtok le ezen a világon és a túlvilágon is. Nem lesz senki, aki a segítségükre lenne.” 57 De akik hisznek és jót tesznek, azoknak Isten megadja a jutalmukat. Isten nem szereti a vétkeseket. 58 Próféta! Ezek azok, amiket felolvasunk neked a jelekből és a bölcs figyelmeztetésből! 59 Jézus olyan Isten előtt, mint Ádám. Hisz porból teremtette, és így szólt hozzá: „Légy!”, és lett. 60 Ez az igazság a te Uradtól. Ne légy a kételkedők egyike! 61 Ha valaki vitába száll veled erről az után, hogy megérkezett hozzád a Tudás, mondd ezt: „Gyertek csak ide mindannyian! Hívjuk össze a fiainkat és a fiaitokat, az asszonyokat tőlünk és az asszonyokat tőletek, minket és titeket, és esküdjünk meg közösen, és kérjük Isten átkát a hazugokra.” 62 Ez az igaz történet. Nincs isten Istenen kívül. Isten a Hatalmas, a Bölcs. 63 Ha elfordulnak az Igazságtól, tudjátok meg, Isten mindent tud a bajkeverőkről. 64 Mondd: „Könyv népei! Gyertek ide, és egyezzünk meg közösen egy dologban: egyedül az Istent szolgáljuk, nem társítunk másokat Őhozzá, és nem fogad fel egyikünk sem Isten mellé más urakat.” De ha elfordulnak, mondjátok ezt: „Tanúsítsátok! Mi alárendeljük magunkat Istennek!” 65 Könyv emberei! Miért vitatkoztok Ábrahámról, amikor a Tórát és az Evangéliumot – később és csak – utána küldték le? Nem gondolkoztok el ezen? 66 Olyasmiről vitatkoztok, amiről kevés fogalmatok van. Miért nem vitatkoztok olyasmiről, amiről semmi fogalmatok sincs? Isten tudja ezt, de ti nem tudjátok! 67 Ábrahám nem volt sem zsidó, sem keresztény – a tiszta egyistenhit követője volt, aki alávetette magát Istennek –, és nem tartozott a bálványimádók közé. 68 Azok követelhetik maguknak Ábrahámot, akik követték őt, ez pedig a Próféta, és azok, akik valóban hisznek. Isten a hívők pártfogója. 69 Hívők! Néhányan a Könyv embereiből szeretnének tévútra vinni benneteket. De csak önmagukat viszik tévútra, anélkül, hogy észrevennék ezt. 70 Könyv emberei! Miért tagadjátok meg Isten jeleit, holott ti magatok tanúsítjátok, hogy ezek igazak? 71 Könyv emberei! Miért bújtatjátok az igazságot a hamisság leplébe? Miért hallgatjátok el az igazságot, holott ismeritek? 72 Néhányan a Könyv népéből ezt mondják: „A nap kezdetekor higgyetek abban, amit a hívőknek leküldtek, de a nap végén ne higgyetek benne. Talán majd elfordulnak a hitüktől. 73 Csak azoknak higgyetek, akik a ti vallásotokat követik.” Próféta! Mondd nekik: „Az útmutatás Isten útmutatása. Talán attól tartotok, hogy ugyanaz a kinyilatkoztatás, amit ti kaptatok, eljut máshoz, vagy hogy azok majd vitába szállnak veletek Isten színe előtt?” Mondd: „A jóság egyedül Isten kezében van. Ő annak adományoz belőle, akinek Ő akar. Isten mindent körbeölel a Fényével, és tud mindent.” 74 Isten különösen azt részesíti a könyörületességében, akit Ő akar. Isten kegyessége hatalmas. 75 Próféta! Néhányan a Könyv népéből olyanok, hogy ha sok aranyat adsz nekik, akkor ezt maradéktalanul visszaadják neked. De van olyan köztük, akinek ha egyetlen dinárt adsz, azt is csak akkor adja vissza, ha állandóan a nyomában vagy. Ez azért van, mert azt mondják: „Nincs kötelezettségünk az idegenekkel szemben.” Hazugságot mondanak Isten ellen, és jól tudják ezt! 76 Ellenkezőleg! Aki betartja a kötelezettségét és istenfélő, azt szereti Isten. 77 Akik viszont aprópénzért kiárusítják Isten szövetségét és a saját esküjüket, azoknak nem lesz részük a túlvilágban. Isten nem fog szólni hozzájuk, sőt rájuk sem fog nézni a Feltámadás napján, és nem fogja megtisztítani őket. Fájdalmas büntetésben lesz részük! 78 Vannak köztük néhányan, akik a Könyv olvasásakor elferdítik a nyelvüket, hogy azt higgyétek, ez is a Könyvhöz tartozik, holott ez nem tartozik hozzá, és azt is mondják, hogy ez Istentől van, holott ez nem Istentől van. Ezzel hazudnak Isten ellen, és ők jól tudják ezt! 79 Nincs olyan halandó ember, akinek ha Isten átadta a Könyvet, a bölcsességet és a prófétaságot, azt mondaná másoknak: „Az én szolgáim legyetek, ne az Istené!” Inkább azt mondja: „Legyetek Istennek szentelt tanítók, hisz ismeritek a Könyvet, és tanulmányoztátok is!” 80 Az ilyen ember azt sem parancsolja nektek, hogy fogadjátok uraitoknak az angyalokat és a prófétákat. Hogyan parancsolna hitetlenséget nektek, miután alávetettétek magatokat Istennek? 81 Amikor Isten elfogadta a prófétákkal kötött egyezséget, így szólt: „Miután leküldtem nektek egy Könyvet vagy a Bölcsességet, egy küldött érkezik majd hozzátok, aki megerősíti azt, ami már a birtokotokban van. Akkor hinnetek kell benne, és támogatnotok kell őt.” Majd így szólt: „Elismeritek, és magatokra nézve kötelezőnek tekintitek az egyezséget velem szemben?” Erre így válaszoltak: „Elismerjük!” Isten ekkor így szólt: „Akkor legyetek tanúk erre, és Én is tanú leszek rá.” 82 Akik ezután elfordulnak a hittől, azok szerződésszegő bűnösök. 83 Talán bizony mást keresnek, mint Isten vallását? Pedig Istennek veti alá magát mindenki az egekben és a földön, akár önszántából, vagy akarata ellenére. Őhozzá viszik vissza mindannyiukat. 84 Próféta! Mondd: „Mi, muszlimok, valóban hiszünk Istenben és a kinyilatkoztatásban, amit leküldtek nekünk, Ábrahámnak, Ismaelnek, Izsáknak, Jákobnak és a Törzseknek. Hiszünk abban, ami megérkezett Mózesnek, Jézusnak és a prófétáknak az ő Uruktól. Mi, muszlimok nem teszünk különbséget egyik vagy másik próféta között. Istennek vetjük alá magunkat!” 85 Aki más vallást keres, mint azt, ami a teljes alávetettség az Istennek, azt a vallást nem fogadják majd el tőle. A túlvilágon pedig az elveszettek közt lesz. 86 Hogyan vezetné Isten a helyes útra azokat, akik, miután korábban hívők voltak, és a világos bizonyítékok is megérkeztek hozzájuk, és tanúbizonyságot tettek amellett, hogy Isten Küldötte igaz, később mégis hitetlenekké váltak? Isten nem vezeti a helyes útra a vétkeseket. 87 Az ilyen emberek fizetsége az lesz, hogy Isten, az angyalok és minden ember átka száll rájuk, 88 és a Tűz kínjaiban időznek majd mindörökre. A büntetésük nem lesz enyhítve, és haladékot sem kapnak. 89 Azokon kívül, akik ezután megbánással Isten felé fordulnak és javulást mutatnak. Isten megbocsátó és megkönyörülő. 90 Akik hitetlenek lettek, miután korábban hívők voltak, majd a hitetlenségük egyre nőtt, azoktól azonban nem fogadják el a megbánást. Ők azok, akik túl messze eltévelyedtek. 91 Akik hitetlenek lettek, és hitetlenként halnak meg – még ha annyi aranyat adnának is cserébe, amennyi betölti a földet –, azoktól akkor sem fogadnák el ezt, ha ezzel akarnák kiváltani magukat. Fájdalmas büntetésben lesz részük, és nem lesz senki, aki segítségükre lenne. 92 Hívők! Az igaz hitet mindaddig nem éritek el, amíg nem adakoztok abból, amit a legjobban szerettek! Bármit adtok is adományként, az Isten tud róla! 93 Izrael gyermekeinek – azelőtt, hogy a Tórát leküldték − minden étel megengedett volt – azon kívül, amit Izrael tiltott meg önmagának. Próféta! Mondd ezt nekik: „Hozzátok ide a Tórát, és olvassátok fel a megfelelő részt belőle, ha igazat mondotok. 94 Akik pedig ezután hazugságot találnak ki Isten ellen, azok mindannyian vétkesek.” 95 Mondd ezt nekik: „Isten igazat mond! Kövessétek Ábrahám vallását, a tiszta egyistenhitet.” Ábrahám vallását, aki soha nem tartozott a bálványimádók közé. 96 Az első Ház, amit az embereknek valaha is imádkozásra emeltek, az a Ház, ami Mekkában található. Áldott ez a hely, és útmutatás mindenki számára. 97 Ebben valóban világos jelek vannak, hisz ez Ábrahám imahelye, és aki belép ide, az itt biztonságban lesz. Isten az emberek kötelességének tette meg a zarándoklatot a Házhoz – azok számára, akik képesek megtenni ezt. Aki hitetlen, tudja meg, Isten nincs ráutalva a világon senkire. 98 Mondd: „Könyv emberei! Miért tagadjátok meg Isten jeleit? Isten a tanúja annak, amit tesztek.” 99 Mondd: „Könyv emberei! Miért térítitek le a hívőket Isten útjáról? Talán azt szeretnétek, hogy elferdüljön az egyenes út, holott tanúk vagytok az igazság mellett? Isten nem hagyja figyelmen kívül azt, amit tesztek.” 100 Hívők! Ha hívők lettetek, de engedelmeskedtek egy csoportnak azok közül, akik már korábban megkapták a Könyvet, akkor azok újra hitetlenekké tesznek benneteket. 101 Hogyan lehettek hitetlenek, ha egyszer felolvassák nektek Isten jeleit, és az Ő Küldötte itt van köztetek? Aki ragaszkodik Istenhez, azt Ő az egyenes útra vezeti. 102 Hívők! Féljetek Istentől, ahogy valóban félni kell Őtőle, ha úgy akartok meghalni, mint akik alávetették magukat Istennek – muszlimokként. 103 Fogjátok meg jó erősen Isten kötelét mindannyian, és ne szakadjatok szét csoportokra. Gondoljatok Isten kegyességére. Amikor egymás ellenségei voltatok, Isten a szívetekbe megértést helyezett el, és testvérek lettetek az Ő kegyességéből, és akkor, amikor a Tűz szakadékának szélén álltatok, megmentett benneteket. Isten így mutatja meg nektek világosan az Ő jeleit. Talán a helyes úton jártok majd. 104 Legyen belőletek egy olyan közösség, amelyben a hívők a jóra hívnak fel, a helyeset parancsolják, és az elvetendőt tiltják. Akik így tesznek, boldogulni fognak. 105 Ne legyetek olyanok, mint azok, akik csoportokra szakadtak szét és összekülönböztek egymással, miután megérkeztek hozzájuk a világos jelek. Nekik borzalmas büntetésben lesz részük 106 azon a Napon, amikor néhány arc felragyog, míg jó néhány elsötétül majd. Akiknek az arca elsötétül, azok ezt mondják majd: „Miért is lettetek újra hitetlenek, miután korábban hívők voltatok? Ízleljétek most meg a büntetést azért, amiért hitetlenek lettetek!” 107 Akiknek akkor felragyog az arcuk, azok mindannyian Isten könyörületességében találják magukat, és itt időznek mindörökre. 108 Próféta! Ezek Isten jelei, és Mi felolvassuk neked ezeket, az Igazságnak megfelelően. Isten nem akarja, hogy igazságtalanság történjen bármelyik teremtményével. 109 Istené minden, ami az egekben és a földön van. Őhozzá viszik majd vissza az ügyeket. 110 Hívők! Ti vagytok a legjobb közösség, ami valaha is létrejött az emberekből. Azért, mert ti a jogszerűt parancsoljátok, és az elvetendőt tiltjátok, és hisztek az Istenben. Ha a Könyv emberei is hinnének, az lenne a legjobb nekik. Vannak ugyan köztük hívők, de a legtöbbjük törvényszegő bűnös. 111 Nem fognak nektek kárt okozni, apró kellemetlenségen kívül. Ha pedig harcba szállnának ellenetek, akkor hamarosan hátat fordítanak, és hanyatt-homlok elmenekülnek. Segítséget nem kapnak sehonnan. 112 Megaláztatást kell elszenvedniük, bárhol legyenek is, hacsak nem állnak Isten vagy a hívő emberek valamelyik kapcsolatának védelme alatt. Isten dühét vonják magukra! Nyomorúság árnyékolja be őket! Ez azért van így, mert újra meg újra megtagadták Isten jeleit, és jogtalanul megölték a prófétákat, és azért is, mert engedetlenek voltak, és újra meg újra áthágásokat követtek el. 113 De nem mind egyformák, és a Könyv emberei közt van egy igaz közösség. Éjszakánként felolvassák Isten jeleit, miközben leborulnak az imához, 114 hisznek Istenben és az Utolsó Napban, a jogszerűt parancsolják, az elvetendőt tiltják, és versenyeznek egymással a jó cselekedetekben. Ők azok, akik a jóravalók közé tartoznak, 115 és cserébe azért, ami jót elvetnek, nem fognak hálátlanságot aratni. Isten mindent tud az istenfélőkről. 116 Akik hitetlenek, azoknak sem a vagyonuk nagysága, sem a fiaik száma nem lesz hasznára Isten színe előtt. Ők a Tűzben lesznek egymás társai, és itt időznek majd mindörökre. 117 Amit az evilági életben elköltenek, ugyanannyit ér, mint egy jeges szél, ami az olyan emberek termőföldjét sújtotta és el is pusztította, akik önmaguk ellen vétkeztek. Nem Isten vétkezett ellenük, ők vétkeztek önmagukkal szemben. 118 