Emma Darcy

Zsákbamacska

Maggie Cox

Férjet az áruházból

Jackie Braun

Csupa meglepetés

Minden jog fenntartva. Jelen kiadvány bármely részét tilos a kiadó írásos engedélye nélkül módosítani, sokszorosítani, bármilyen elektronikus vagy gépi formában és egyéb módon közzétenni vagy terjeszteni, beleértve a fénymásolást, felvételkészítést és mindenfajta információtároló vagy -visszakereső rendszert; kivételt képez a kritikus, aki kritikájában rövid szakaszokat idézhet belőle. Ez a kiadvány a Harlequin Books S.A.-val létrejött megállapodás nyomán jelenik meg. Jelen mű kitalált történet. A nevek, személyek, helyszínek és események a szerző képzeletének termékei, vagy fiktív módon alkalmazza őket. Bármely hasonlóság élő vagy halott személlyel, üzlettel, vállalattal, eseménnyel vagy helyszínnel teljes mértékben a véletlen műve, és nem a szerző szándékát tükrözi.

§ All rights reserved. Without limiting the generality of the foregoing reservation of rights, no part of this publication may be modified, reproduced, transmitted or communicated in any form or by any means, electronic or mechanical, including photocopy, recording or any information storage and retrieval system, without the written permission of the publisher, except for a reviewer, who may quote brief passages in a review. This edition is published by arrangement with Harlequin Books S.A. This is a work of fiction. Names, characters, places and incidents are either the product of the author’s imagination or are used fictitiously, and any resemblance to actual persons, living or dead, businesses, companies, events or locales is entirely coincidental and not intended by the author.

© Emma Darcy, 2003 – Vinton Kiadó Kft., 2022

Eredeti címe: The Blind-Date Bride (Harlequin, Mills & Boon The Australians)

Második, átdolgozott kiadás. (Első megjelenés: 2008)

Magyarra fordította: Kaul Éva

© Maggie Cox, 2005 – Vinton Kiadó Kft., 2022

Eredeti címe: The Italian Pregnancy Proposal (Harlequin, Mills & Boon Modern Romance)

Második, átdolgozott kiadás. (Első megjelenés: 2007)

Magyarra fordította: Szolnoki Arnold

© Jackie Braun Fridline, 2006 – Vinton Kiadó Kft., 2022

Eredeti címe: The Businessman’s Bride (Harlequin, Mills & Boon Tender Romance)

Második, átdolgozott kiadás. (Első megjelenés: 2011)

Magyarra fordította: Wekerle Szabolcs

Nyomtatásban megjelent: a JÚLIA LEGSZEBB TÖRTÉNETEI 37. számában, 2022

Átdolgozott kiadás

e-ISBN 978-963-540-587-9

- Kép: Shutterstock

A HARLEQUIN ® és ™ a Harlequin Enterprises Limited vagy a konszern leányvállalatai tulajdonában álló védjegy, amelyet mások licencia alapján használnak.

Magyarországon kiadja a Vinton Kiadó Kft., 2022

- A kiadó és a szerkesztőség címe: 1118 Budapest, Szüret u. 15.

- Felelős kiadó: dr. Bayer József

- Főszerkesztő: Vaskó Beatrix

- Műszaki vezető: Sárai Szabó Mária

- Telefon: +36-1-781-4351; e-mail cím: info@vintonkiado.hu

Kiadónk újdonságairól, a megrendelési lehetőségekről honlapunkon is tájékozódhat:

www.vintonkiado.hu

Az e-book formátumot előállította:

www.bookandwalk.hu

Emma Darcy

Zsákbamacska

1. FEJEZET

Vakrandi… Zack Freeman elhúzta a száját, ha arra gondolt, hogy egy idegen nőt kell szórakoztatnia, akiről semmit sem tud, és többé úgysem találkozik vele, hiszen a munkája miatt nem jut rá ideje.

– Remek nő – nyugtatta meg régi barátja, Pete Raynor.

– Remek nőkkel tele a padlás. Előbb-utóbb mindegyikről kiderül, hogy könyörtelen törtető.

– Lehet, hogy Los Angelesben igen, de ne feledkezz meg arról, hogy most Ausztráliában vagy. Livvy nővére egészen más.

– Mennyiben?

A barátja megcsóválta a fejét Zack gúnyos hangja hallatán.

– Már látom, hogy nagyon megcsömörlöttél, öregem. Hidd el, hogy jót fog tenni neked, ha egy csodálatos ausztrál nővel töltöd az estét.

Zack megvonta a vállát, és inkább a megnyugtató kilátásban gyönyörködött. A hullámok szelíden nyaldosták a Forresters Beach partjait. Pete új lakásának a teraszán üldögéltek, amelyet azért vásárolt, hogy békés helyen pihenhesse ki sok felelősséggel járó munkája fáradalmait. Pete egy nagy nemzetközi banknál dolgozott üzletkötőként. Csak másfél órányira voltak Sydney-től, és a hely tökéletesen megfelelt a kikapcsolódásra. Pete azért hívta ide Zacket, hogy alaposan kipihenjék magukat, és közben felidézzék a régi szép időket.

Iskoláskoruk óta jó barátok voltak, és azóta is tartották a kapcsolatot, annak ellenére, hogy a későbbiekben egészen más foglalkozást választottak maguknak. Pete-et a verseny és a kockázatvállalás csábította, míg Zacket inkább a számítógépes technológia által nyújtott újszerű kifejezési formák ragadták meg. Saját céget hozott létre, amely filmekhez készített különleges effektusokat, és rengeteg megrendelést kapott.

Most azonban nem akart a munkára gondolni. Már megvolt a repülőjegye Los Angelesbe másnapra, és a héten többször is azon kapta magát, hogy gondolatban a közeljövőben rá váró fontos megbeszélésekre készül. Ma viszont még utoljára felidézték gondtalan ifjúságukat. Pete-tel az egész délelőttöt hullámlovaglással és napozással töltötték, ebédre pedig hamburgert és sült krumplit ettek.

Nagyszerűen telt el ez a hét. Nem kellett senki előtt megjátszania magát, hogy jó benyomást keltsen, és leendő ügyfeleket nyerjen magának. Pete-tel azt csinálták, amit annak idején: sakkoztak, egymás kedvenc zenéit hallgatták, történeteket meséltek… és jól érezték magukat.

Kellemes lustaság és ernyedtség járta át az egész lényét, és még nem akart búcsút inteni a tétlenségnek. Csak akkor, amikor már elkerülhetetlen. Szombat délután volt, a nyár közepén, amikor minden könnyed és gondoktól mentes.

– Nem baj, hogy randevúd van a barátnőddel, Pete. Menj el, és érezd jól magad! Nem kell itt ülnöd és vigyáznod rám. Jól elleszek egyedül.

– Ez az utolsó esténk.

Pete elkeseredett arckifejezését látva Zacknek bűntudata támadt.

– Nem tudom lemondani, mert Livvynek születésnapja van – folytatta Pete, jelezve, hogy Zack visszautasítása kellemetlen helyzetbe hozza.

Ez a hét tökéletes volt. Zack úgy érezte, hogy mindent elrontana, ha nem tartana a barátjával az utolsó közös estéjükön.

Pete különleges nőnek tartotta Livvy Trentet. A tengerparton találkoztak, amikor Livvy a kutyáját sétáltatta. Ő is pénzügyi szakember volt, és a pénzügyminisztériumban töltött be felelősségteljes munkakört. Azért lakott a tengerpartnak ezen a központi részén, mert két napot Sydney-ben, hármat pedig Newcastle-ban dolgozott. A kettejük kapcsolata könnyen komolyra fordulhat, ami éppen kapóra jött Pete-nek. A férfi kezdett kiégni és megcsömörleni, ezért az utóbbi időben úgy érezte, hogy a világ pénzügyi piacainál vannak fontosabb dolgok is az életben.

Zack cége rendkívül sikeres volt, és egyre több filmben használták fel a számítógépes látványelemeiket. Nem akart lassítani és megfosztani magát a nyereségtől. Sem ideje, sem kedve nem volt most olyan nővel kapcsolatba kerülni, aki túl sokat követelne tőle, és elvonná a figyelmét a munkájáról. Különben is még csak harminchárom éves, és sokkal többet akar, mint amit eddig elért. Ráér majd később is találni magának egy „különleges nőt”.

– Hidd el, Zack, ha nem Livvyvel találkozom először, a nővére után vetettem volna magam – folytatta Pete a rábeszélést. – Catherine lélegzetelállító jelenség.

– Akkor miért ér rá szombat este? – jegyezte meg Zack gúnyos hangon.

– Azért, amikért te is. Egy kicsit lazítani akar, és a hétvégét a húgával tölti.

– Gondolom, Livvy sem szívesen hagyja egyedül a nővérét.

– Igazad van. – Pete rájött, hogy kiszedték belőle az igazat, és könyörögni kezdett.

– Segíts, Zack, kérlek!

Pete valóban fontosnak tartja ezt a nőt… Zack remélte, hogy a barátja érzelmei viszonzásra találnak, és Livvy nemcsak a pénzéért ragaszkodik hozzá. Anyagi szempontból Pete ideális férjjelöltnek számított, de a külsejében sem lehetett semmi kivetnivalót találni. Alacsonyabb volt Zacknél, de arányos és sportos testalkatú.

Sötét színű haja a homlokánál kicsit ritkult, de ezt a hiányosságot divatos rövid frizurával ellensúlyozta, és sikeresen leplezte a kezdődő kopaszodás árulkodó jeleit. A hajviseletének volt még egy előnye. Pete külseje soha nem tűnt borzasnak és rendetlennek, míg Zacknek sokszor meggyűlt a baja a rakoncátlan fekete fürtjeivel. Azzal vigasztalta magát, hogy a kócos frizurája művészi külsőt kölcsönöz neki, ami még előnyös is lehet a munkájában.

Pete nem volt kifejezetten jóképű, de az arcát mindenki nagyon kifejezőnek és rokonszenvesnek tartotta. Magával ragadó mosolya és a zöld szemében csillogó huncut fény elárulta, hogy vidám lélek lakozik benne. Zack humora csípősebb volt, és sokakat inkább bosszantott, mint mulattatott. Pete azonban mindig megértette és értékelte a tréfáit.

Pete gyakran hangoztatta, hogy Zack humora meglehetősen sötét. Ilyenkor mosolyogva hozzátette, hogy ezen nem is csodálkozik, hiszen egyik-másik filmbéli jelenet kiagyalásához valóban szükség volt némi morbidságra.

Akárhogyan volt is, a nők első látásra mindig jobban vonzódtak Zackhez, mint Pete-hez. Erről sajnos nem tehetett. Nagyon remélte, hogy ma este Livvy Trent tisztességesen bánik a barátjával, és nem fogja rossz irányba mereszteni a szemét.

– Rendben van, megadom magam – egyezett bele nagy nehezen. – Azt viszont már most kijelentem, hogy ha unalmasnak találom ezt a Catherine-t, akkor azonnal otthagylak benneteket.

– Nagyszerű! – mosolygott Pete boldogan.

Biztos volt benne, hogy Zacknek semmilyen kifogása nem lesz Livvy nővére ellen.

Zack megnyugodott. Semmi értelme tovább idegesítenie magát a ma este miatt. Majdcsak lesz valahogy.

Vakrandi…

Catherine Trent remélte, hogy elutasító arckifejezésével sikerül a húga fejéből kivernie ezt az ostoba ötletet. Jó volt az együtt töltött hétvége, amikor végre férfiak – főleg egy bizonyos férfi – nélkül lehetett. Esze ágában sincs azzal tölteni a szombat estéjét, hogy egy idegennel udvariaskodjon!

Sajnos nem érte el a kívánt hatást, mert Livvy azonnal támadásba lendült, és harcias tűz gyúlt a szemében.

– Tudod, mi a te bajod, Catherine? Már évek óta csak Stuart Carstairszel foglalkozol, és teljesen beszűkült a látóköröd. Észre sem veszed, ha egy férfi vonzóbb nála, és ráadásul jobban hozzád való.

Akkor találj egy ilyet! – gondolta Catherine gúnyosan. Hiszen eddig Stuart minden félrelépése után megpróbált más férfi után nézni, de végül mégis megbocsátott a barátjának, és visszafogadta, mert nem talált olyat, akivel szívesebben lett volna együtt. Stuart mellett minden férfi unalmasnak és hétköznapinak tűnt, de a legutóbbi hűtlenkedései túlmentek minden határon. Catherine büszkeségét nagyon sértette, hogy már a közvetlen munkatársaival is megcsalja. Hol az egyik grafikusával, hol a könyvelőjével… Most valóban betelt a pohár.

Véget kell vetnie a kapcsolatuknak. A világ legelbűvölőbb férfija sem érdemli meg, hogy miatta állandó megaláztatásokat kelljen elviselnie. A legutóbbi hódítása ráadásul szinte az orra előtt történt. Ebből elég volt, ideje továbblépni. De merre?

– Semmi kedvem egy vakrandihoz, Livvy – jelentette ki ellentmondást nem tűrő hangon.

– Nem foglak itt hagyni, hogy magadban búslakodj – hangzott a felháborodott válasz.

– Eszem ágában sincs búslakodni. Majd filmeket nézek.

– És elbújsz a világ elől. Fogadjunk, hogy Stuart Carstairs nem ezt teszi, hanem éppen arra készül, hogy lehúzza a nadrágján a cipzárt, és…

– Hagyd abba!

– Nem hagyom! Ha nem tudnád, még nálam is próbálkozott. Képes lett volna megcsalni téged a saját testvéreddel!

Catherine-t felbosszantotta az erőszakos nyaggatás, ezért szigorú szemmel nézett a húgára. Nem tudta eldönteni, hogy valóban ez az igazság, vagy csak még jobban be akarja feketíteni előtte Stuartot.

– Erről eddig nem beszéltél.

A lány elszántan felszegte a fejét.

– Most mondom. Szabadulj meg tőle! Essél túl rajta, Catherine! Lehet, hogy varázslatos a személyisége, és nagyszerű az ágyban, de mindig csak saját magára gondol. Csak azért van veled, mert mindent megbocsátasz neki, és ez hizlalja az önimádatát. Beteges a ragaszkodásod.

Catherine a homlokát ráncolta a kellemetlen szavak hallatán. Valóban beteges, ha az ember egy olyan férfihoz ragaszkodik, aki nőügyekben nem megbízható? Stuart mindig esküdözött, hogy csak ő számít az életében, de vajon ez elég ahhoz, hogy fenntartsa a kapcsolatukat? Mennyire lehet fontos Stuart számára, ha mindig más nők után szaladgál, és még a saját húgával is képes lett volna megcsalni?

– Most nem fogok megbocsátani neki – morogta maga elé.

– Akkor hadd lássam, hogy más irányba is teszel lépéseket! Például egy másik férfi társaságában töltöd el ezt az estét – győzködte Livvy.

– Nincs kedvem hozzá.

– Soha nincs kedved. Csak Stuart Carstairs iránt rajongsz, aki állandóan a bolondját járatja veled. Négy évet pazaroltál egy megrögzött szoknyapecérre, és még folytatni akarod. Bezzeg ha neki megtetszik valaki, akkor nem habozik a nyomába eredni, te pedig csak…

– Megmondtam, hogy vége!

– Addig, míg újra vissza nem könyörgi magát.

– Nem. Most komolyan gondolom a szakítást.

– Remek. Akkor ünnepeld meg a visszanyert szabadságodat, és adj magadnak esélyt arra, hogy valaki mást is észrevegyél!

Livvy pontosan olyan volt, mint a kutyája, amikor csontot marcangol. Catherine lenézett a húga lábánál ülő kis foxterrierre, és örült, hogy legalább a kutya nem csahol rá ilyen erőszakosan. Valóban meg akart szabadulni Stuarttól, de előbb a lelkében és az eszében kell végeznie vele. Ha most valaki mással találkozna, óhatatlanul összehasonlítaná Stuarttal. Így még nehezebb lenne kivernie a fejéből.

Tulajdonképpen most is Livvy miatt gondol rá. A húga gosfordi lakásának teraszán üldögélve nézték a vízen sikló vitorlásokat, kellemesen elbágyadva az Iguana Joe-ban elfogyasztott ebéd után. Livvy egész idő alatt az új barátjáról, Peter Raynorról áradozott. Örüljön annak, hogy az ő magánélete sínen van, és ne foglalkozzon az övével!

– Ez a férfi már iskoláskoruk óta Pete barátja, tehát minden bizonnyal értékesnek tartja az emberi kapcsolatokat. Nem csak kihasználja, aztán eldobja az ismerőseit – folytatta Livvy, aki még mindig nem adta fel a reményt, hogy meggyőzheti nővérét.

– Két férfi barátsága semmit nem árul el a nőkhöz való viszonyukról – jegyezte meg ingerülten Catherine, mivel már szeretett volna véget vetni ennek a vitának.

– Már megint ellenséges a hozzáállásod, és másnak esélyt sem akarsz adni! Pedig Pete csodálatosan viselkedik velem.

– Akkor örülj neki! Mégsem akarom a szombat estémet egy olyan férfival tölteni, akit nem ismerek, és esetleg nem is tetszik.

– Pete-et kedveled, tehát valószínűleg a barátját is érdekesnek fogod tartani. A Galley-ben remekül főznek. Ráadásul ma van a születésnapom, és az lenne a legszebb ajándék számomra, ha látnám, hogy Stuart Carstairs nélkül is jól érzed magad.

– Eddig minden nagyon jó volt, és remekül telt veled a hétvége. Amíg a randevú miatt el nem kezdtél nyaggatni! – kiáltott fel Catherine kétségbeesetten. – Ami pedig a születésnapi ajándékokat illeti, azt hittem, hogy tetszik az a karkötő, amelyet vettem…

– Valóban csodálatos.

– Ráadásul abban az étteremben ebédeltünk, amelyet te választottál. Ez nem volt elég?

Livvy mentegetőzve vonogatta a vállát, de még mindig nem adta fel.

– Nem akarok úgy elmenni itthonról, hogy egyedül hagylak. Nem tudnám élvezni a Pete-tel töltött estémet.

– Ez érzelmi zsarolás!

Catherine kelletlenül belátta, hogy a húga valóban aggódik érte, és nem akarta elrontani a születésnapját. A szüleik éppen Kanadában nyaraltak, ezért Catherine-re hárult a feladat, hogy a húgát elhalmozza a szeretetével. A kedvéért igazán elviselhetné egy idegen társaságát…

– Olyan jó lenne, ha együtt öltözhetnénk fel! – kérlelte Livvy.

– Nem hoztam magammal elegáns ruhákat – mentegetőzött Catherine, de már nem azért, mert kifogást keresett.

– Felpróbálhatnád az enyémeket – kapott az alkalmon a lány. – Van egy kis fekete ruhám, amely csodálatosan állna rajtad. Rugalmas anyagból van, ezért nem számít, hogy teltebbek az idomaid. Majd kinyúlik.

Nemcsak teltebb, hanem magasabb is. Ráadásul az ízlésük nagyon különbözött, ezért nem szokták felvenni egymás ruháit. Catherine végül úgy döntött, hogy teljesen mindegy, milyen öltözékben jelenik meg este. Az a fontos, hogy örömet szerezzen Livvynek.

A húga ma lett huszonkilenc éves, ő pedig már harmincegy. Livvy élete sokkal rendezettebb, a közhivatalnoki munkája is nyugodtabb, és biztosabb előrejutást ígér. Catherine a reklámiparban dolgozott, ahol a munka sokkal kiszámíthatatlanabb és stresszesebb volt.

Más az életük, mások az elvárásaik, és teljesen különbözik a természetük… Még a külsejükben sem hasonlítanak egymásra.

Egy ügyes fodrász segítségével Livvynek sikerült megőriznie gyerekkori világosszőke hajszínét. A fodrász gondoskodott arról is, hogy a rövid frizurákat kedvelő lány haja mindig vonzó hullámokban keretezze az arcát. Livvy az apjuk kék szemét örökölte, és aranyló barnára sült bőrével mindig derűs benyomást keltett.

A húga mellett Catherine sokkal komolyabbnak tűnt. Sötétbarna haja hullámos volt, mint Livvyé, de sokkal hosszabb. Soha nem volt ideje rendszeresen fodrászhoz járni, ezért most is a háta közepéig értek a tincsei. Szerencsére akkor is jól állt a frizurája, ha csak megmosta a haját.

A szeme nem barna volt, hanem borostyánszínű, mint az anyjának, majdnem fekete szemöldöke és szempillája miatt mégis sötétebbnek látszott. A termetét az apjától örökölte, és egy fejjel magasabb volt Livvynél, aki inkább a törékeny anyjukra ütött.

Hiába különböztek egymástól, akkor is egy családhoz tartoztak. Egy olyan családhoz, ahol mindenki törődött a másikkal. Catherine azt akarta, hogy Livvy felhőtlenül boldog legyen ma este.

– Rendben van, elkísérlek. Viszont a saját kocsimmal megyek, és azonnal hazajövök, ha unalmasnak tartom Pete barátját.

Livvy csinos arca felragyogott az örömtől.

Catherine beletörődött, hogy a húga kedvéért el kell viselnie egy idegen férfit, aki valószínűleg halálra fogja untatni.

Vakrandi…

Catherine lenézett a kis fekete-fehér foxterrierre, aki boldogan szundikált Livvy lába előtt. Catherine a kutyára mosolygott, aki összehozta a húgát Pete-tel. Talán neki is kutyára lenne szüksége, és akkor könnyebben megismerkedne valakivel. Jobb módszernek tartotta, mint Livvy tervét. Ráadásul a kutya sokkal hűségesebb és megbízhatóbb egy férfinál. Igen, szakít Stuarttal, és vesz magának egy kutyát. Ehhez több kedve volt, mint egy vakrandihoz.

Pete ragaszkodott ahhoz, hogy már háromnegyed nyolckor elinduljanak, pedig alig tízpercnyire voltak Terrigaltől, ahol a vacsora várta őket. Nyolcra volt megbeszélve a találkozó Livvyvel és Catherine-nel, de Zack kételkedett benne, hogy a nők pontosak lesznek. Lehet, hogy csak egy óra múlva fognak felbukkanni. Nem baj, annál kevesebb időt kell eltöltenie egy ismeretlen lánnyal.

Terrigal tengerpartja sokkal meghittebb volt, mint Forrestersé. A sétányt hatalmas norfolki fenyők szegélyezték, és szelíd táj tárult az ember szeme elé. Forresters szörfösöknek való vidékén a természet erői uralkodtak, és szeszélyes hullámok csapdosták a partot. Terrigal viszont civilizált hely volt, ahol a víz nyugodt, a homok aranyló, a parton pedig elegáns üzletek és éttermek sorakoztak. Ide inkább szórakozni jöttek az emberek. Zack örült, hogy Pete a háborítatlan tengerpart közelében vásárolt magának lakást.

A kiszemelt éttermet Galley-nek hívták, és a város másik végén lévő vitorlásklub emeletén volt. A kikötő kis öblére nézett, ahol vitorlások horgonyoztak. Mire átverekedték magukat a városon, és a Galley parkolójába értek, pontosan nyolc óra volt.

Most iszunk majd valamit a bárban, gondolta Zack. Pete magához vette az ünnepi alkalomra vásárolt italt a BMW-je hátsó üléséről. Ekkor Zack észrevett egy tűzpiros, nyitható tetejű sportkocsit, és nagyon meglepődött, amikor két nőt pillantott meg benne. Ilyen autóban inkább férfiak szoktak feszíteni. A nők mindig aggódnak, hogy a szél tönkreteszi a frizurájukat.

– Mondtam, hogy idejében érkeznek! – kiáltott fel Pete a piros autó felé intve. – Catherine vezet.

Zack alaposabban szemügyre vette a hosszú, barna hajú nőt. A mellette ülő szőkeség valószínűleg Livvy.

– Az ő kocsija? – kérdezte érdeklődve.

– Igen. Livvy „Catherine lázadásának” hívja ezt a járművet.

– Mi ellen lázad?

Pete megvonta a vállát.

– Talán az ellen, hogy nőnek született.

– Nem mondtad, hogy egy megrögzött feministával kerülök szembe ma este – húzta el a száját Zack.

– Inkább a végzet asszonyával. Vigyázz magadra, mert hamarosan a lába előtt fogsz heverni. – Pete vidáman a barátjára kacsintott.

Az teljesen kizárt, gondolta Zack.

A lány a garázs kijáratánál állította le a kocsit. Nem akarja, hogy valaki elállja az útját, ha esetleg menekülni szeretne, gondolta Zack.

Pete-tel a BMW mellett állva várták, hogy a két nő csatlakozzon hozzájuk. A piros autó teteje felemelkedett, és rácsukódott a karosszériára. Először a szőke nő szállt ki, és izgatottan integetett Pete-nek. Testre simuló, vékony pántos kék ruhájában igazán nagyon szemrevaló volt. Pete egy igazi csinibabát talált magának, gondolta Zack mosolyogva.

Aztán rájött, hogy neki inkább Catherine-t kell szemügyre vennie. Először hosszú barna haja tűnt fel, ahogy előbukkant az autóból. Milyen jól mutatna a párnáján… és csodálatos érzés lehet belemarkolni. A férfi ujjai bizseregni kezdtek, ezért gyorsan ökölbe szorította a kezét. Most nem alkalmas az idő arra, hogy közel engedjen magához egy nőt. Catherine-nek valóban csodálatos haja van, de egyáltalán nem biztos, hogy értelmes gondolatok rejtőznek alatta.

A lány most bezárta a kocsi ajtaját, és Zack elbűvölve nézte. Pete nem túlzott. Catherine Trent valóban lélegzetelállító látványt nyújtott. Zacknek a trójai szép Heléna jutott róla eszébe. Egy ilyen arcért valóban érdemes lenne ezer hajót útnak indítani. Minden vonása csábítást jelentett, amelyet még jobban kihangsúlyozott a jobb füle mögé dugott sötét rózsaszín virág.

Az ujjbegyében támadt bizsergés most az ágyékába vándorolt, és hiába küzdött az érzés ellen. A lány megkerülte a kocsit, és Zack most teljes életnagyságban megpillantotta. Azonnal elhagyta minden akaratereje. Még a látása is beszűkült, és Livvy Trentet már észre sem vette. Csak Catherine-re tudott figyelni.

A lány ingerlően nőies idomait szűk, fekete ruha fedte, amely csak a combja közepéig ért. Zacknek azonnal eszébe jutott, milyen jó lenne, ha a formás lábával átkulcsolná a derekát. A lány magas volt – elég magas ahhoz, hogy az elegáns ruhához lapos sarkú fekete cipőt merjen felvenni. A férfi még egy kihívóan magas sarkú körömcipőnél is izgatóbbnak találta ezt a lábbelit.

A lány elindult felé, és Zack ismét az arcára emelte a tekintetét. Catherine állát apró gödröcske díszítette, telt ajka kissé durcásnak tűnt, az orra egyenes volt, és kiálló arccsontja kihangsúlyozta különleges formájú, borostyánszínű szemét, amely aranylónak tűnt a fekete pillák árnyékában. Macskaszeme van, gondolta Zack, de nem házi macskára emlékeztette, hanem egy veszélyes párducra, amely képes lenne szétmarcangolni az áldozatát.

A férfi valamiért nagyon izgalmasnak tartotta ezt a gondolatot. Ősi ösztönök ágaskodtak fel a testében, készen arra, hogy elfogadják a lány által gerjesztett kihívást. Azt akarta, hogy ez a csodálatos vad megszelídüljön, és behódoljon annak a szenvedélynek, amelyet keltett benne. Minden porcikáját birtokba akarta venni, hogy legyőzze és megsemmisítse az erőt, amely ennyire vonzza.

Pompás férfipéldány, gondolta Catherine, amikor megpillantotta Pete magas, fekete hajú és rendkívül jóképű barátját. Csak úgy áradt belőle a férfiasság, amelyet a szűk fekete farmer és a nyakánál kigombolt fehér ing tovább hangsúlyozott. A megnyerő külső valószínűleg felfuvalkodott, öntelt hímet takar, gondolta a lány.

– A mindenit! – szólalt meg Livvy elismerő hangon. – Pete barátja nem semmi!

Biztosan a tükör előtt szokott súlyzózni az edzőteremben. Catherine úgy döntött, hogy nem adja meg magát a lenyűgöző látványnak, mégis furcsa szorítást érzett a gyomrában. Biztosan azért, mert a férfi kihívó és leplezetlen pillantással méregette a domborulatait, amelyeket Livvy ruhája nem nagyon takart el.

Eddig ez nem zavarta, és még azt is megengedte a húgának, hogy virágot tűzzön a hajába. Jól illett a ruhához, amelyen a bal válltól a szoknya aljáig apró virágok sorakoztak. Livvy azon a nyáron virágokat használt kiegészítőnek, de Catherine-hez nem illett ez a stílus. Ma este azonban nem érdekelte, hogy ki mit gondol róla… Csak nehogy Pete barátja túl kihívónak tartsa.

Pedig nem lenne kellemetlen egy kicsit flörtölni vele – persze csak akkor, ha nem túl beképzelt. A játék könnyen veszélyessé válhat. Catherine nem szokta meg, hogy egy ilyen erőteljes testfelépítésű férfi közelében legyen. Pete barátjának minden porcikája erőt sugárzott, és ettől enyhe remegés futott végig a lány combján.

Stuart nem magasodott ennyire föléje, ráadásul sokkal vékonyabb volt. A vonzereje nem a testi megjelenésében, hanem a vibráló egyéniségében rejlett. Catherine a szemek párbeszédét és a könnyed társalgást mindig izgatóbbnak tartotta, mint a testi érintkezést. Most mégsem tudta levenni a szemét erről a férfiról, akinek egész lényéből nyers vonzerő áradt. Vajon milyen lehet vele az ágyban? – fordult meg a fejében.

Más. Nem olyan szokványos és civilizált. Inkább sötét és vad. Mint a szeme, ahogyan most őt nézi…

Catherine szíve nagyot dobbant, és kénytelen volt mély lélegzetet venni, hogy levegőt kapjon. Ez a férfi valóban „nem semmi!” Egyetlen pillantásával kitörölte Stuart Carstairst a gondolataiból, és a saját képét égette a helyére. Meglepő volt ez az erős hatás. Catherine még akkor sem tért teljesen magához, amikor Pete Raynor bemutatta őket egymásnak.

– Livvy, Catherine, hadd mutassam be a barátomat, Zack Freemant!

Egy újabb meglepetés!

Catherine ismerte a férfit. Jobban mondva hallott már róla. Ki ne hallott volna, mikor a számítógépes grafika legendás alakja, és bámulatos dolgokat alkotott. Tehát ő Pete barátja, akivel ma randevúzni fog…

A férfi rávillantotta hófehér fogsorát.

– Örülök a találkozásnak. És kellemes születésnapot kívánok, Livvy!

Először a húga kezét szorította meg felületes udvariassággal. Ezután Catherine-hez fordult, és a lány megborzongott, amikor a kezük egymáshoz ért. A férfi hosszú másodpercekig nem engedte el.

– Nagyon köszönöm, hogy hajlandó vagy velem tölteni a mai estét, Catherine – mondta Zack közvetlen hangon, és bizalmasan közel hajolt hozzá.

A lány gyomra összerándult. Eddig mindig azt hitte, hogy Zack Freeman egy szemüveges számítógépzseni, aki nem ebben a világban él. Most pedig itt áll előtte, és olyan érzéki vonzerő árad belőle, hogy ő alig kap levegőt. Kész csoda, hogy válaszolni tudott neki.

– Nagyon szívesen.

A férfi napbarnított arcán vakító mosoly áradt szét. Catherine szemügyre vette erős orrát és állát. Egyenes szemöldöke és mélyen ülő szeme még jobban kihangsúlyozta átható tekintetét. Fekete haja kócos fürtökben omlott az arcába, de ez egyáltalán nem lágyította meg a vonásait, inkább még fenyegetőbb lett a megjelenése.

– Szép autó – intett a férfi az ő kocsija felé.

– Szeretem.

– Mit árul el rólad? – kérdezte Zack enyhe gúnnyal a hangjában.

Máris támadásba lendült, és a lány ösztönösen védekezni kezdett.

– Semmit – válaszolta könnyedén.

– Az autók mindig közölnek valamit a tulajdonosukról. – A férfi visszahúzta a kezét, és a barátja autójára bökött. – Pete BMW-je például arról árulkodik, hogy sikeres, megbízható, és mindenből a legjobbat választja.

– Pontosan – bólogatott Pete.

– Neked milyen autód van? – érdeklődött a lány Zacktől, mert szeretett volna többet megtudni róla.

– Nincs kocsim – mosolygott a férfi. – Ha autóra van szükségem, bérelek egyet.

– Ne hagyd magad becsapni, Catherine! – szólalt meg Pete. – Zack vérbeli motoros. A garázsa teli van motorkerékpárokkal.

– Tehát szereted, ha a sebességet az arcodon is érzed – jegyezte meg a lány. Zack Freeman bizonyára olyan férfi, aki gyűlöl minden kötöttséget.

– Akárcsak te, Catherine – szólt közbe Livvy, mintha még jobban össze akarná boronálni őket.

– Ez igaz? – vonta fel a szemöldökét Zack.

A lány megvonta a vállát.

– Száguldás közben kiélem a vágyaimat, és fittyet hányok minden józan megfontolásnak. – Szemrehányó pillantást vetett a húgára. – Livvy szokta elemezni a részleteket.

– Szeretem benne ezt az éleslátást – mondta Pete, és rajongó szeretettel nézett Livvyre. Felemelte a kezében tartott palackot. – A legjobb francia pezsgőt hoztam, hogy megünnepeljük a születésnapodat, Livvy.

– Nagyszerű! – A lány belekarolt Pete-be, és elindultak az étterem felé. – Én meg azt szeretem, hogy remek a stílusérzéked.

Olyan felhőtlenül boldognak látszottak, hogy Catherine megcsóválta a fejét. Kíváncsian szemügyre vette Zack Freemant. Valószínűleg elég csettintenie az ujjával, és bármelyik nő a karjába omlik. Miért egyezett bele ebbe a vakrandiba?

Eszébe jutott a délutáni beszélgetése Livvyvel. A lány győzködte, hogy szabaduljon meg végre Stuarttól, és nyisson más férfiak felé. Zavarba jött, ha arra gondolt, hogy Livvy Pete-et is beavatta a magánélete részleteibe. Lehet, hogy Zack Freeman szánalomból vagy jótékonykodásból van ma vele? Annyira megalázónak tartotta ezt a helyzetet, hogy azonnal tisztázni akarta.

– Pete beszélt rá a ma esti vakrandira?

A férfi nem sietett a válasszal. Megérezte a lány hangjában a feszültséget, és megpróbált rájönni az okára.

– Nem akadt más dolgom. Pete azt akarta, hogy négyen legyünk, és én beleegyeztem. – Elmosolyodott. – Eddig nem is bántam meg.

Catherine megkönnyebbült, hogy senki nem árulkodott a magánéletéről.

– Máris meg akarsz futamodni? – nézett rá Zack kérdő tekintettel.

– Livvy meg is ölne érte! – bukott ki Catherine-ből a válasz.

– Értem. Tehát ő beszélt rá.

Catherine úgy döntött, hogy öntsenek tiszta vizet a pohárba.

– Az ő ötlete volt, nem az enyém – ismerte be.

– Ez azt jelenti, hogy szenvedésnek tartod a velem töltött időt?

A lány idegesen felnevetett.

– Inkább abban reménykedem, hogy élvezni fogom.

– Nagyszerű ötlet! Akkor én is erre gondolok majd egész idő alatt.

Elindultak Pete és Livvy után. Hála istennek, a férfi nem akarta megfogni a karját vagy a kezét. Így is minden idegszálával érezte a jelenlétét az iménti meggondolatlan megfogalmazása miatt.

– Livvy azt mesélte, hogy Pete-tel már iskoláskorotok óta barátok vagytok – jegyezte meg, hogy enyhítse a kettejük között vibráló feszültséget, amit ő okozott a kétértelmű megjegyzésével.

– Igen, már húsz éve. Egymás számára semmit nem változtunk, és az idő múlásával ezt egyre jobban értékeljük.

– Gondolom, a munkádban elég gyakran kell szerepjátékot játszanod.

A férfi megtorpant, és éles pillantást vetett rá.

– Tudod, hogy mivel foglalkozom?

Talán jobban szerette volna, ha nem ismeri fel? Ma este inkább csak átlagos férfi szeretett volna lenni, mert elege van abból, hogy a nők a sikerei miatt rajonganak érte?

– Ne aggódj, nem foglak ezzel untatni – nyugtatta meg a férfit. – Szerintem Livvy nem is tudja. Grafikusokkal dolgozom együtt, és őket nagyon érdekli mindaz, amit csinálsz. Képesek órákon át beszélni róla. Ezért amikor Pete bemutatott…

– Te is grafikus vagy? – vágott a szavába Zack kissé ingerült hangon.

– Nem, és felhasználó sem vagyok – jelentette ki a lány. Már bánta, hogy a megjegyzésével azt a benyomást keltette, mintha hasznot akarna húzni a találkozásukból. – Nem kell tartanod tőlem, Zack Freeman.

A férfi komor pillantást vetett rá, ő pedig felszegett fejjel, büszkén állta a tekintetét. Végül sikerült elnyernie a férfi tiszteletét.

– Azért ebben nem vagyok annyira biztos – mondta végül mély hangon, és elmosolyodott. – Nagyon veszélyesnek tűnsz, Catherine Trent.

A lány érezte, hogy elpirul, mert a férfiból áradó érzéki vonzerő szinte perzselte az arcát. Catherine meglepődött, mert nem szokott elpirulni. Nem volt már szégyenlős kamasz.

– Te sem vagy teljesen veszélytelen – válaszolta, de abban a pillanatban rájött, hogy ezzel elismerte a férfi vonzerejét. Nem baj. Biztosan Zack is tudja, hogy milyen hatással van a nőkre, hiszen ő is tisztában van azzal, hogy tetszik a férfiaknak.

A férfi megvonta a vállát.

– Elnézést. Ezen a héten nem az a Zack Freeman vagyok, és most van az utolsó szabad estém. Holnap ismét fel kell vennem a szerepemet.

– Nem szereted?

A férfi talán tehernek érzi a sikert?

– Értékelem az előnyeit, amelyekről nem szeretnék lemondani – mondta a férfi határozottan. – De mindennek megvan a maga helye és ideje.

Egyértelmű volt, hogy nem szívesen lenne most együtt egy rajongóval, aki egész este arról áradozik, hogy milyen csodálatos, vagy esetleg megpróbálja kiszedni belőle a sikerhez vezető út titkát.

– Akkor ki szeretnél lenni ma este? – kérdezte Catherine mosolyogva. Csodálkozott, hogy a férfi nem élvezi a hírnevét.

Zack elgondolkodott, majd kihívó pillantást vetett a lányra.

– Csak egy idegen, aki egy másik idegennel találkozik.

– És akik soha többé nem futnak össze.

– Holnap már nem leszek itt.

Ez őszinte beszéd volt. Tehát nincs közös jövőjük Zack Freemannel. Eddig ez az eszébe sem jutott, és nem is tudta, hogy akarja-e egyáltalán.

– Akkor a mai estét a név mögött rejtőzködő férfival töltöm – vágott vissza a lány, mert feltámadt benne a büszkeség. Eddig sem várt semmit ettől a randevútól, és ezután sem fog.

A férfi válasza érzéki kihívástól izzott.

– Szeretném, ha úgy lenne.

A lány ismét elpirult, és ez annyira felbosszantotta, hogy tőle szokatlan kacérsággal válaszolt.

– Ki tudja? Az ember néha nyer, néha veszít. – Ezzel figyelmeztetni akarta a férfit, hogy ne számítson semmire.

Zack elmosolyodott.

– Akkor elkezdődött a játék! Nem futamodhatsz meg, mert akkor a húgod megöl.

– Azt hiszed, hogy most csapdába ejtettél? – nevetett fel Catherine, hogy leplezze idegességét.

– Miért jöttél el?

– Livvy kedvéért. Ma van a születésnapja.

– Akkor adakozó természeted van. Ez már önmagában csapda, Catherine.

– Azért annyira nem vagyok adakozó.

– Az a kérdés, hogy meddig vagy hajlandó elmenni.

– Igen, ez a kérdés.

– Nem akarsz még válaszolni?

– Azzal elrontanám a játékot.

A férfi felnevetett. Most már megnyugodott, és élvezni kezdte a kialakult könnyed flörtöt, amelyet minden pillantásával és szavával tovább tüzelt.

– Azt hiszem, csatlakoznunk kéne Livvyhez és Pete-hez. A lépcsőn várnak.

Catherine odanézett, és látta, hogy a boldog pár leplezetlen érdeklődéssel figyeli a jelenetet. Úgy tűnt, mintha máris elégedetten dörzsölnék a markukat.

Pedig ez a randevú csak ma estére szól.

Ezt nem szabad elfelejtenem, figyelmeztette magát Catherine, miközben a férfi mellett lépdelt. Ugyanakkor minden idegszála megfeszült, a szíve vadul vert, és az agyában csábító képek villantak fel.

Nincs holnap, mondogatta magában, és igyekezett kijózanodni. Mégis vakmerő gondolatai támadtak… Arra vágyott, hogy elvegye azt, amit Zack Freeman szívesen odaadna neki. Azt akarta, hogy ma éjjel az övé legyen. Csak ma éjjel.

Vacsora után Catherine fagylaltot rendelt, és jóízűen kanalazta. Zack olyan érzékinek tartotta a jelenetet, hogy egy pillanatig sem tudott másra gondolni. Legszívesebben felkapta volna a lányt, hogy azonnal az ágyába vigye.

Nagy nehezen levette a tekintetét Catherine ajkáról, és a tenger felé nézett. A teraszon volt az asztaluk, és az este folyamán többször előfordult, hogy a messzeségbe bámult, mert csak így tudta lehűteni magát. Vajon a lány is ennyire vágyik rá? Hajlandó lenne vele tölteni az éjszakát… a megszabott határok ellenére?

Egy éjszaka…

Mi van, ha nem lesz elég, és többet akar a lányból? Azzal csak gondot okozna magának. Catherine olyan, mint a tűz, és neki holnap hideg fejre van szüksége Los Angelesben. Nagyon rosszkor találkoztak. Ez a nő túlságosan tetszik neki. Elbűvölte a gondolkodásmódja, a beszéde, az arca és a mozdulatai.

Már nem volt teljesen idegen, pedig gondosan ügyelt arra, hogy ne kérdezzen semmit az életéről, és a beszélgetést igyekezett általános témákra terelni. A lánynak mégis sikerült olyan közel kerülnie hozzá, ahogy még eddig senkinek.

Jobb lenne kihagyni, hajtogatta magában. Mit is mondott a lány? Az ember néha nyer, néha veszít. Zack nem szeretett veszíteni, de ma este túl sok forgott kockán. Most inkább Los Angelesben akart nyerni, és nem bánta, ha elveszít egy olyan nőt, aki túlságosan leköti a figyelmét.

– Szerintetek a telihold hatással van az emberekre?

A hold úgy világított az égen, mint egy hatalmas, kerek fényszóró. Livvy azonnal felélénkült Catherine kérdésétől. A lány egész este sugárzott a boldogságtól.

– Persze, gondoljatok csak a holdkóros kifejezésre!

– Általában az őrültséggel szokták kapcsolatba hozni, meg a romantikával – tette hozzá Pete.

– Ami szintén az őrültség egyik formája – jegyezte meg Zack gúnyosan, és közben Catherine-re nézett. Nagyon remélte, hogy a lány nem táplál romantikus érzelmeket iránta. Erről szó sem lehetett.

A lány ajka most mosolyra húzódott, és a férfi legszívesebben megcsókolta volna.

– Csak eszembe jutott, hogy milyen szoros kapcsolatban állunk a körülöttünk lévő világgal. Szeles időben ingerültek leszünk, a napfényben többet mosolygunk. Ha a holdnak olyan ereje van, hogy még a tenger mozgását is irányítani tudja, akkor bizonyára ránk is hatással van. Nem gondoljátok?

Talán magyarázatot akar keresni arra, amit iránta érez? Egy rajta kívül álló erőnek tulajdonítja az iránta érzett vágyát?

– Lehet, hogy csak felerősíti az érzéseinket – gondolkodott el Livvy. – Az őrültek még őrültebbek lesznek.

– Felduzzasztja a szenvedély hullámait… – Pete szerelmes pillantást vetett Livvyre.

– Az állatokról se feledkezzünk meg! – jegyezte meg Zack. – A farkasok miért vonyítanak telihold idején?

– Talán mert jobban szeretik a sötét éjszakát? – találgatott Catherine, és képzeletben egy farkashoz hasonlította a férfit, aki sötét helyeken szeret tovaosonni.

– Lehet, hogy ez is a párzást megelőző játék része – szaladt ki a férfi száján.

A lány lesütötte a szemét. Amikor újra felnézett, a férfi megérezte, hogy ő is vágyik rá.

Zack nemrég még el akarta szalasztani ezt a felkínálkozó alkalmat, de most megingott az elhatározása.

Mindketten egyformán kívánják. Mi baj származhat egy egyéjszakás kalandból? A lány nem teljesen ártatlan. Olyan arca és alakja van, hogy valószínűleg már tizenöt éves kora óta körüldongják a férfiak.

Catherine nagyot nyelt. Kiszáradt a szája a forróságtól? A férfi a ruha mély kivágásába pillantott. Meg akarta markolni a lány mellét, és…

– Hozhatok kávét? – A pincér hangja megzavarta a gondolatait.

Catherine erős kávét rendelt tej nélkül.

– Én is ugyanezt kérem – mondta a férfi.

Ekkor Pete azt javasolta, hogy a kávé után menjenek át a Crowne Plazába, és a diszkóban folytassák az estét. Livvy örömmel fogadta az ötletet, de Catherine csak mosolygott, és Zack válaszára várt.

A férfinak egyáltalán nem volt ínyére, hogy órákon át izzadjon egy hangos helyiségben, és további kihívásoknak tegye ki magát, a beteljesülés reménye nélkül. A lány már eddig is eleget gyötörte.

Elhatározta, hogy rábízza a döntést.

– Elnézést kérek… főleg tőled, Catherine – mosolygott a lányra –, de nem akarok olyan sokáig fennmaradni. Fél nyolckor jön értem egy kocsi, és kivisz a repülőtérre. Nagyon élveztem az estét, de…

A lány arcán megkönnyebbülés látszott. Azt hiszi, hogy megmenekült?

– Ti csak menjetek, Pete! – nézett Zack a barátjára. – Hívok egy taxit, és ti hárman nyugodtan…

– Nem kell taxi – szólt közbe Catherine. – Hazafelé menet elviszlek Forresters Beachbe.

A férfi testén izgatott borzongás futott végig. Micsoda lehetőség! Ez vajon határozott döntést jelent, vagy csak flörtöl vele?

– Köszönöm – válaszolta, és már alig várta, hogy kettesben maradjanak.

Catherine a húgára nézett.

– Ugye nem baj, Livvy? Pete hazavisz a diszkó után?

– Persze! – vágta rá Pete, aki örült a váratlan fordulatnak.

Livvy nagyot sóhajtott. Nem számított arra, hogy a közös estéjük ilyen hamar véget ér.

– Örültem, hogy találkoztunk, Livvy – mosolygott a lányra Zack. – Érezzétek jól magatokat Pete-tel!

– Aztán ébressz fel egy kávéval, mielőtt reggel elmégy – figyelmeztette Pete a barátját.

– Rendben.

– Nem kell ilyen korán hazamenned, Catherine – erősködött Livvy. – Csak tíz percbe telik Zacket hazavinni Forresters Beachbe, és aztán…

– Semmi kedvem a nyakatokon lógni – jelentette ki határozottan Catherine. – Nyugodtan szórakozzatok Pete-tel. Ne feledd, hogy ma van a születésnapod!

Lehet, hogy valóban csak erről van szó? Nem akar egyedül lenni a diszkóban, ahol idegen férfiak akaszkodnak a nyakába… El tudta képzelni, hogy képesek lennének még össze is verekedni Catherine Trent kegyeiért. Esetleg azért nem megy a diszkóba, mert vele akar lenni?

Zack inkább ezt tartotta valószínűnek, hiszen Catherine-nek nem kellett volna felajánlania a kocsiját. Nyugodtan megtehette volna, hogy megvárja, míg elmegy a taxival, és csak azután jelenti be a távozását. Veszélyes játékba kezdtek, és nagy volt a tét.

Catherine nem tudott volna most elviselni egy zsúfolt diszkót, ahol idegen férfiak közelednek hozzá. Főleg azok után, hogy Zack Freemannel vacsorázott… A gyomra idegesen összerándult, ha eszébe jutott, hogy hamarosan csak ketten lesznek a kocsiban.

Vajon biztonságban lesz mellette?

Ekkor megérkezett a pincér a kávéval.

A lány remélte, hogy a keserű ital majd kijózanítja. Pedig nem volt részeg, hiszen egész este csak egy pohár pezsgőt ivott. Zack Freeman közelsége részegítette meg. A férfi olyan volt, mint egy mágnes. Catherine egy pillanatra sem tudott megfeledkezni erről, és minden érzéke arra vágyott, hogy megtapasztalja, milyen lehet a férfival az ágyban.

A tekintete olyan csábítóan kihívó volt, hogy megremegett, amikor rápillantott. Hol csúfondárosan, hol kihívóan, hol figyelmesen nézett rá, mintha mindent tudna róla. Nem rejtette véka alá, hogy másnap elhagyja az országot, de még ez sem csökkentette a vonzerejét.

– Tehát kiérdemeltem, hogy beüljek a kocsidba…

A lány a kávéscsésze pereme fölött ránézett. A szíve nagyot dobbant a férfi elégedett tekintete láttán.

– Csak egy kis időre – válaszolta gyorsan. Önmagát is figyelmeztetni akarta az együttlétük rövidségére.

Egy éjszaka… amelynek nemsokára vége van.

– Kiéled a vágyaidat, és fittyet hánysz minden józan megfontolásra? – kérdezte a férfi lágy hangon.

A lány egy pillanatig azt hitte, hogy a hazaútra céloz, és arra, hogy mi lehet belőle. Aztán rájött, hogy azt ismétli meg, amit a saját kocsijáról korábban mondott.

– Ha esik, elázom, mielőtt megállhatok, hogy becsukjam a tetőt – magyarázta a lány a vállát vonogatva.

– De nem bánod, hogy a szél belekap a hajadba.

– A nap is belesüthet a szemembe – mosolygott a lány.

– Szereted, ha megérint a természet.

– Igen.

– Egy természetes nő – állapította meg Zack mosolyogva.

A kijelentés olyan érzéki volt, hogy a lány elpirult. Vajon a férfi milyen látványt nyújtana a természetben, ruha nélkül?

Az inge felső gombjai nyitva voltak, és már észrevette, hogy a nyakánál kezdődő fekete szőrzet a mellkasa felé sűrűsödik. Az alkarja viszont nem volt szőrös, csak lebarnult. Catherine úgy képzelte, hogy az egész teste barna, és csak a legférfiasabb helyeken fedi fekete szőrzet. Minden porcikája azt kívánta, hogy lássa és érintse a férfit ahelyett, hogy udvariasan búcsút intsen neki.

Ez a férfi nem az ő életébe való. Csak erre az egy éjszakára.

Amikor távozni készültek, Catherine a teliholdra nézett. Vajon a férfi iránt érzett ellenállhatatlan vonzalma is olyan őrültség, amely másnapra elmúlik?

Nem értette, mi ütött belé.

Ennyire sértve érzi magát Stuart legutóbbi hűtlensége miatt? Nem, ez nem igaz. Eszébe sem jutott Stuart. Zack Freeman közelsége minden más érzelmet háttérbe szorított benne.

Pete-et és Livvyt követve együtt távoztak az étteremből. A lány feje búbja a férfi álláig ért. Zack testéből olyan erő áradt, hogy Catherine combja remegni kezdett, és a melle ágaskodva feszült a ruha rugalmas anyagának. Gyomra összeszorult, és minden porcikája arra vágyott, hogy megtapasztalja Zack Freeman közelségét.

Pete úgy döntött, hogy kocsival mennek a Crowne Plazába, ezért a parkolóban búcsúztak el egymástól.

– Szeretsz táncolni? – kérdezte Zack, amikor egyedül maradtak, és elindultak Catherine sportkocsija felé.

– Igen – nyögte ki nagy nehezen a lány.

– Sajnálom, hogy lemaradtál róla.

Catherine legyintett.

– Nekem most inkább kínszenvedés lett volna, mint öröm – folytatta a férfi.

A lány ránézett, és találkozott a tekintetük.

– Több érintésre vágynék, mint amennyi a táncparketten elfogadható…

A lány teste forró lett, mint a tűz, és gyorsan elkapta a tekintetét. A férfi nyílt kijelentése egyértelművé tette a helyzetet. Nem lehetett tovább leplezni a kölcsönös vágyat, vagy úgy tenni, mintha csak képzelődne.

Catherine még egy kétségbeesett kísérletet tett. Nem szokott egyéjszakás kalandokba bocsátkozni, és úgy gondolta, hogy az alkalmi szex lealacsonyítja, hiszen egy kapcsolatban nem csak a teste vesz részt. Talán a férfiak mások. Ezzel szokta Stuartot is mentegetni a hűtlenkedései miatt. Ugyanakkor még soha nem érzett ilyen testi vonzalmat egy férfi iránt.

Ideges mozdulatokkal kotorászott a táskájában a kocsi kulcsa után. Csak egy rövid út, és… vége lesz ennek az egésznek. Holnap a férfi elutazik, ő pedig kijózanodik, és nagy huppanással visszatér a földre.

De mi van akkor, ha többé senki nem támaszt benne ilyen érzéseket?

El akar szalasztani egy ilyen soha vissza nem térő alkalmat, és egész életében azon töprengeni, hogy milyen lett volna?

Megtalálta a kulcsot, és megnyomta a távirányítót. Zack odalépett hozzá. A lány azt hitte, hogy ki akarja neki nyitni az ajtót, de a férfi szembefordult vele.

– Zavarba hoztalak? – kérdezte, és kutató pillantást vetett rá.

– Nem. – Catherine mosolyogni próbált, de a szája ugyanúgy remegett, mint a lába. – Úgy gondolom, hogy csak a benned lakozó farkas vonyított.

– Nincs kedved válaszolni?

– A farkasok nem keresztezik egymás útját.

– Ha erős a késztetés, akkor átlépik a határokat.

A férfi megérintette a lány hajába tűzött selyemvirágot.

– Nem igazi – súgta a lány rekedt hangon.

– Nem. – Zack keze a lány tarkójára siklott, és belemarkolt a hajába. – Ez viszont igen – duruzsolta érzéki lágysággal, és közelebb hajolt hozzá.

Catherine szíve a torkában dobogott, és minden ellenállása egy szempillantás alatt elpárolgott. A férfi gyengéden felemelte a fejét, és ajka a szájához ért. Mintha áram szaladt volna végig Catherine testén. Még soha nem érzett ilyen csábítást és szédítő vonzalmat.

Felemelte a karját, és átölelte Zack nyakát. Ő is beletúrt az éjfekete fürtökbe, mert most már várta a folytatást. A férfi magához szorította, és Catherine szinte megsemmisült az erős test közelségétől. A mellkasához simult, és amikor kőkemény combjához ért, megérezte, mennyire kívánja őt Zack. Catherine-t azonnal elöntötte a forróság. Ekkor a férfi ajka lecsapott rá, és a lányban fellángolt a szenvedély. Megszédült a heves támadástól, és minden porcikája beteljesülésre vágyott.

Ekkor vidám társaság nevetése zavarta meg őket. A fiatalok a parkolóba léptek, és a kocsijuk felé indultak. Zack megsimogatta a lány arcát.

– Ismerek egy csendes helyet. Odaviszlek.

A lány agya megbénult, és nem tudott gondolkodni. A férfi betessékelte a kocsiba, és ő ült a kormány mögé. Catherine-nek tiltakozni sem maradt ereje. A férfi bekötötte a biztonsági övét, amikor a lánynak eszébe jutott a kulcs.

– Nem tudom, hova tettem a kulcsot. Biztosan leejtettem.

– Megkeresem.

Zack lehajolt, és megcsókolta, mert nem akarta, hogy a lány elbizonytalanodjon a döntésében. Hamar megtalálta a kulcsot, és amikor beindította a motort, Catherine-re mosolygott.

– Hova megyünk? – nyögte ki a lány, amikor végre szóhoz jutott.

A férfi ismét elmosolyodott – egy győztes férfi mosolyával, aki már tudja, hogy hamarosan eléri a célját.

– Olyan helyre, amely tökéletesen megfelel nekünk, Catherine Trent… És erre az éjszakára mindig emlékezni fogunk.

2. FEJEZET

Erre az éjszakára mindig emlékezni fognak… A csábító szavak sokáig visszhangzottak Catherine fülében. Hiába nézte az ismerős tájat, Zack Freemannel minden új és szokatlan volt.

Nem hajtották le a kocsi tetejét, és túl közel ültek egymáshoz az autóban. Zackből olyan ellenállhatatlan erő áradt, hogy Catherine képes lett volna bárhová elmenni vele. Ez is nagyon csábító volt, mert így minden felelősséget levett a válláról. Ugyanakkor tudta, hogy ez nem igaz.

Még mindig nemet mondhatna, gondolta. A férfi kormányt tartó kezére pillantott. Minden elhatározásánál erősebb volt a vágy, hogy a testén érezze Zack érintését. Eddig minden úgy történt, ahogyan titokban szerette volna. Akkor most miért torpanna meg? Mégsem volt teljesen veszélytelen ennyire megbízni benne.

Az útkereszteződésnél a kocsi a Forresters Beach felé vezető útra fordult be. Még mindig elbúcsúzhatna a férfitól Pete lakása előtt, és azt mondhatná, hogy meggondolta magát. Elég lenne kinyitnia a száját, és akkor Zack Freeman nem lenne a szeretője ma éjjel.

Ez a hihetetlenül vonzó férfi…

Még oldalról nézve is feltűnően jóképű volt. Erőteljes teste olyan ősi ösztönöket ébresztett benne, amelyeket nem tagadhatott le. Valahányszor ránézett, úgy érezte, hogy mindent tud róla, mintha ismerné a legrejtettebb érzéseit is… Fekete szeme a veséjébe látott, és a köztük lévő vonzalom egyre nőtt. Ez már nem képzelődés, hanem kézzelfogható valóság.

Miért habozik még mindig?

Harmincegy éves. Az elmúlt néhány évet méltatlanra pazarolta. Lehet, hogy Zack Freeman is megrögzött nőcsábász, de legalább nem játssza el a szerelmes férfi hazug szerepét. Őszintén megmondta, hogy csak egy éjszakáról lehet szó.

Catherine most megpróbálta elképzelni, mi minden történhet egy éjszaka alatt. Talán vakmerő vállalkozásba kezdett, de nem akart úgy hazamenni, hogy egész hátralévő életében bánja az elszalasztott alkalmat. Tudni akarta, hogy több is létezik a világon annál, mint amit Stuart adott neki. Akkor a jövőben lenne mit keresnie, ha megtapasztalta, hogy valóban létezik.

A kocsi lassított, és befordult a Crystal Streetre, amely Pete lakásához vezetett.

– Forrestersbe megyünk? – szaladt ki lány száján az ijedt kérdés. A férfi mégis meggondolta magát, és úgy döntött, hogy a kedvéért nem fog lemondani a pihentető alvásról?

– Nem – válaszolta Zack, és vágytól égő pillantást vetett rá. – Egy kis öbölbe, amelyet egy földnyelv választ el a parttól. Majd meglátod, hogy tökéletes hely.

Tökéletes… Zacknek nem voltak kételyei, és nem tusakodott a lelkiismeretével. Teljes erőbedobással haladt a célja felé. Talán éppen ebben az elszánt határozottságban rejlett a vonzereje.

A Crystal Street végén jobbra fordultak, majd áthajtottak a földnyelven, és megálltak egy kis parkolóban, amelyet sűrű erdő vett körül. Ez a terület már a tájvédelmi körzethez tartozott. A fák és a bokrok eltakarták az óceánt.

Catherine megborzongott. Teljesen egyedül voltak a környéken. Megőrült, hogy ilyen kalandba bocsátkozott?

Ekkor kinyílt a kocsi ajtaja, és a férfi karjában találta magát. Azonnal elszálltak a félelmei, és egész teste ujjongott Zack Freeman közelségétől, aki puha csókokkal halmozta el az arcát, és közben mosolygott. A lány ismét megborzongott, de most az örömtől.

– Van takaró a csomagtartóban? – súgta a férfi.

Catherine mindig tartott ott egy pikniktakarót, amely inkább vékony matrac volt, és a nedves földre is le lehetett teríteni. Most már hallotta az óceán morajlását a fák mögött.

– Igen – mondta, és tudta, hogy ezzel arra is igent mond, ami most következik.

Zack mindkét kezével megfogta az arcát, és a szemébe nézett.

– Nem készültem fel erre. Most szólj, ha vigyáznom kell…

– Nem. Nincs veszély. Csak akkor, ha… – Lehet, hogy Zack Freeman fűvel-fával lefekszik?

A férfi megértette az aggodalmát, és megrázta a fejét.

– Mindig óvatos vagyok. – A szája kissé tétova mosolyra húzódott. – Te vagy az egyetlen nő, aki miatt elfelejtettem, hogy milyen következményekkel járhat az együttlét…

A lány szíve felujjongott, hogy a férfi ennyire vágyik rá. Az egyetlen nő…

Zack pedig az egyetlen férfi, aki ilyen vágyat tudott gyújtani benne.

Zack a hóna alá vette a feltekert matracot, és kézen fogta. Határozott léptekkel elindult vele a part felé. Amikor kiértek az erdőből, óvatosan leereszkedtek a homokba vájt lépcsőkön, és kiléptek a holdfénybe.

– Ülj le egy pillanatra! – mondta a férfi, és lerakta a matracot az egyik lépcsőfokra. – Leveszem a cipődet.

Kezdődik a vetkőzés, gondolta Catherine, és a szíve még hevesebben kezdett verni. Zack lehajolt, és kikapcsolta a cipője pántját a bokáján. A lány nem viselt harisnyát, mert nagyon meleg éjszaka volt. Ezután a férfi is levette kényelmes lábbelijét, amelyhez nem hordott zoknit. A lány zavarban volt, ezért inkább a tájat vette szemügyre.

A parttól kissé távolabb, kör alakban sziklák álltak ki a vízből, és az óceán vad hullámai tajtékot verve megtörtek ezen a természetes gáton. Az így kialakult öbölben még úszni is lehetett.

– Mi a neve ennek a helynek? – kérdezte a lány, hogy enyhítse zavarát.

– Rejtek-öböl – válaszolta mosolyogva Zack.

Catherine felnevetett, és minden feszültsége elmúlt.

– Azért, mert annyira el van rejtve a parton, hogy csak kevesen ismerik – magyarázta Zack. – Gyere, fedezzük fel!

A meleg homok kellemesen csiklandozta a talpát, a keze felforrósodott a férfi érintésétől, és az orrát megcsapta a sós tengeri levegő illata. A sziklákon megtörő hullámok úgy dübörögtek, mint a saját szívverése. Mintha most minden érzéke élesebb lett volna. A fejük felett világított a hold hatalmas, ezüstös tányérja. Az érintetlen természet vette őket körül, és ők voltak az első férfi és nő ezen a földön, akik a parton hagyják a lábnyomukat.

Vajon ez a Zack Freemannel töltött éjszaka is örök nyomot hagy a lelkében, amelyre mindig emlékezni fog?

A férfi leterítette a takarót, és Catherine-nek ismét eszébe jutott, hogy miért jöttek ide. Gyorsan a tenger felé fordult, mintha a hullámok látványából akarna erőt meríteni.

– Maradj ott! – szólalt meg a férfi a háta mögött, és a lány hallotta, hogy leveszi a ruháját.

Nem nézett hátra, csak elképzelte izmos testét, amely jobban illett ebbe a vad és érintetlen környezetbe, mint a civilizált világba. Catherine is szeretett volna minden gátlásától megszabadulni. Zack hamarosan hozzáér… A hullámok hangját is túlharsogta a szívdobogása. Már nem hátrálhat meg…

Ekkor a férfi hátulról átölelte, és Catherine térde megbicsaklott, mert már nagyon várta az érintést. Az erős mellkasnak támaszkodva biztonságban érezte magát. Zack a hajába temette az arcát, és a melle hullámzott, ahogy belélegezte az illatát.

– Jobban illene hozzád, ha Évának hívnának – mormolta a fülébe.

A lány elámult, hogy a férfi is erre gondolt.

– Téged pedig Ádámnak?

– Tagadhatatlan, hogy ma este feltámadtak bennem az ősi ösztönök.

Catherine nem bánta, és már alig várta, hogy elsodorja a férfi szenvedélye.

Zack megmarkolta a mellét. A lány lehunyta a szemét, mert a becéző mozdulatok csodálatos érzéseket keltettek benne. A mellbimbója megfeszült, felágaskodott, és az egész teste a hullámok ütemére kezdett el lüktetni.

Felemelte a kezét, és félrehajtotta a haját, hogy a férfi a ruha cipzárjához férjen. Zack azonban még nem akarta levetkőztetni. Megcsókolta a tarkóját, végigsimított a derekán, majd felemelte a szoknyáját. Az esti szellő megcirógatta a lány csupasz combját és csípőjét. Ekkor a férfi a tangájába nyúlt, és ujjai nyomán már-már elviselhetetlen izgalom támadt a lányban.

Hihetetlenül izgató volt, hogy Zack így becézi, de még mindig nem látja, csak a testét érzi. A homokot és a vizet nézte, ahogyan az óceán hullámai elemi erővel csapódnak a part menti sziklákhoz, hogy aztán visszahúzódjanak, és újra támadjanak. A lány testében is erre az ütemre lüktetett a vágy.

Őrjítő volt. Catherine úgy érezte, hogy nem bírja tovább. Türelmetlen mozdulattal kilépett a tangájából. Ahogy előrehajolt, érezte, hogy a férfi lehúzza a ruhája cipzárját, és kikapcsolja a melltartóját. Néhány másodperc múlva teljesen meztelenül fordult szembe Zackkel.

A férfi hátralépett, és némán gyönyörködött a nőies idomokban, amelyeket eddig csak a kezével tapintott.

– Istenem, de szép vagy! – sóhajtott fel elismerően.

A lányban is ugyanez a gondolat fogalmazódott meg, amikor meglátta a férfit.

– Mint egy szirén, aki elhagyta az óceánt, hogy elcsábítson – folytatta Zack.

– Olyan az egész, mint egy álom.

– Valóban annak tűnik? – kérdezte a férfi, és magához húzta a lányt.

Catherine mellbimbója Zack forró mellkasához ért.

– Nem álom – súgta a férfi rekedten –, de mégis egész életünkben emlékezhetünk rá, Catherine Trent.

Úgy csókolta, mintha az ajka az élet forrása lenne, amelynek minden cseppjére szomjazna. Catherine hasonló mohósággal csókolta vissza.

Zack ekkor felkapta, és lefektette a takaróra. Izmos, napbarnított teste fölé hajolt, és az arca égett a szenvedélytől. Olyan volt most, mint egy féktelen hím, aki maga alá gyűri a nőstényt. Catherine elragadtatott sóhajjal adta át magát az akaratának, és feltárta előtte az ölét.

Zack megrázó és felkavaró erővel hatolt be a testébe, ő pedig minden porcikájával befogadta, magához vonta, és eggyé olvadt vele.

A férfi megcsókolta, és az ajkával is birtokba vette. Catherine lélegzete elállt, ahogy az izmos test ránehezedett. Lábával átölelte, hogy még közelebb kerüljenek egymáshoz.

Ezután Zack óvatosan felemelte, és a sarkára ülve az ölébe vette. Közben az ajkát a mellére tapasztotta, és testét lassan jobbra-balra ringatni kezdte. A lány ölében olyan csodálatos érzések feszültek, hogy felnyögött a kéjtől.

A hold ezüstös fénye az arcába ragyogott, a hajába belekapott a tenger felől fújó szél, és a fülében visszhangzott a sziklán megtörő hullámok robaja. Mégis minden a háttérbe szorult, és egyikük sem törődött többé a külvilággal.

Zack ismét felegyenesedett, és a hátára fektette a lányt. Úgy hajolt fölé, mint egy hatalmas sötét hullám, amely be akarja borítani. Catherine tudta, hogy elérkezett az idő, és most fogja megtapasztalni a férfi szenvedélyének zabolátlan erejét. Igaza volt. Az első heves mozdulatok addig sosem érzett gyönyört gerjesztettek benne. A férfi minden egyes mozdulata közelebb vitte a beteljesüléshez, és amikor a csúcsra ért, úgy érezte, hogy a teste megsemmisül a lüktető kéjtől.

Ám még nem volt vége. Egyik csúcsról a másikra lebegett, és egyre nagyobb magasságokba jutott. Egészen addig, amíg Zack teste is elernyedt, és együtt hagyták magukat sodortatni az utolsó szelíd hullámmal a teljes kielégülés felé.

Ölelkeztek. Csókolóztak. Egész éjjel élvezték egymás testét. Kézen fogva sétáltak a nedves homokon, úsztak a kis öbölben, és csak a gyönyörrel foglalkoztak.

Catherine csodálatosnak tartotta a férfit, és úgy érezte, hogy soha nem tud betelni vele. Ki akarták használni az éjszaka minden percét. Semmit nem tartottak túl vadnak. Nem éreztek szégyent, sem gátlásokat. Szeretkeztek a vízben, a homokban, a sziklának támaszkodva, miközben a testükre zúdult a hullámok permetje.

Nem volt múlt és jövő, csak jelen. Mindketten olyan éjszakára vágytak, amelyre mindig emlékezni fognak.

Nem aludtak, és csak hajnalban hagyták el a partot.

Eljött a búcsú ideje.

Kilenc hónappal később…

Catherine óvatos mozdulattal Livvy szőke fürtjeire helyezte a kristálytiarát, és közben a húga arcát figyelte a tükörben.

– Kész! – mondta elégedett mosollyal, és elrendezte a tiarához rögzített fátylat. A testvére menyasszonyi öltözéke tökéletes lett. – Olyan vagy, mint egy hercegnő.

Livvy kék szeme boldog izgalomtól ragyogott.

– Remélem, hogy Pete is így gondolja majd.

– Hát persze! – Catherine végignézett a húgán. A gyöngyökkel kirakott ruhaderék kihangsúlyozta karcsú derekát, a fátyol pedig illett Livvy romantikus természetéhez. – Majd meglátod, hogy eláll a lélegzete.

A két testvér összemosolygott.

– Te is csodálatosan festesz, Catherine. Jól áll neked a sötétvörös.

Valóban. A testhez simuló, pánt nélküli szaténruha inkább az ő stílusa volt, bár Livvy megint beletűzött egy virágot a hajába.

– Tudod, mi tenne igazán boldoggá? – kérdezte Livvy, amikor egy pillanatra egyedül maradtak. – Ha adnál egy esélyt Kevinnek. Ő Pete tanúja, te pedig az enyém, ezért az estét egymás társaságában kell töltenetek, és…

– Kérlek, Livvy – mondta Catherine kétségbeesett hangon. – Ne kezdd már megint!

– Nagyon kedves férfi. Már többször találkoztam vele. A válása óta nem járt senkivel.

– Miért akarsz egy elvált férfival összehozni?

– Tudod, hogy én csak jót akarok. Egy harmincéves nő egyre kevesebb hozzáillő férfit találhat. Amióta végre szakítottál Stuarttal, nem volt még senkid.

– Nagyon jól érzem magam egyedül, ne aggódj értem. Van két aranyhalam. – A lakásában nem tarthatott kutyát, de az aranyhalak ellen senkinek nem lehetett kifogása.

Livvy mérgesen nézett rá.

– Az aranyhalak nem helyettesíthetnek egy férfit!

– Igazad van. Egészen mások, mint a férfiak, mert feltétel nélküli szeretetet adnak. Rhettre és Scarlettra mindig számíthatok. Mindig felvidítanak, és soha nem csapnak be.

– Most gúnyolódsz.

– Nem, csak megállapítom a tényeket.

– Rhett és Scarlett! – mérgelődött Livvy. – Ki hallott már olyat, hogy valaki halakat nevez el az Elfújta a szél szereplőiről?

Catherine nagyon helyénvalónak tartotta a névválasztást. A Zack Freemannel töltött éjszaka után vásárolta a kedvenceit… Azt az éjszakát is elfújta a szél, mégis mindig emlékezni fog rá.

– Legalább látom, hogy maradt még benned némi hajlam a romantikára – jelentette ki Livvy. – Kevin illene hozzád.

Catherine megvonta a vállát, mert nem akarta folytatni ezt a vitát.

– Majd meglátjuk.

– Tehát hajlandó vagy szóba állni vele?

– Táncolok majd vele, és remélem, hogy nem tapossa össze a lábamat.

Livvy megkönnyebbülten felnevetett, majd sajnálkozva elhúzta a száját.

– Kár, hogy Zack Freeman nem ér rá ma. Szép pár voltatok, amikor Pete-tel összehoztuk nektek a vakrandit.

– Igen. – Catherine ezzel a szórakozott megjegyzéssel próbálta leplezni zavarát.

– Biztosan te is tudod, hogy Golden Globe-díjra jelölték azt a filmet, amelyben az ő számítógépes effektusait használják – folytatta Livvy a csacsogást. – Szerintem éppen az ő munkája miatt olyan megrázó és hatásos. Te is láttad már?