© Forgách András, 2025

© Nádas Péter, 2025

© Jelenkor Kiadó, Budapest, 2025

Minden jog fenntartva

SZEREPLŐK

Erna

Gyöngyvér

Taxisofőr

Narrátor

ELSŐ FUTAM

Erna

1. A telefon

Narrátor

…Sok évvel korábban, valamikor 1961-ben, abban az esztendőben, amikor más homályos ügyekre is lassan fény derült, a magyar fővárosban felettébb balul sikeredett a nemzeti ünnep.

Telefoncsörgés. Amikor már sokadszor cseng ki, Erna felkiált.

Erna

Miért nem veszi föl már senki?

Narrátor

Hallatszott az óriási nagykörúti lakás mélyéről egy követelődző női hang. A fürdőszobából kiáltozott, s mivel fiatalos erejében immár alaposan megfogyatkozott, a világítóudvarokban, a cserépkályhák kürtőiben üvöltöző szélen és a mentőkocsik sivításán nem nagyon tudott átkiáltani.

Erna

Vegyék már föl, valaki, a kutyafáját!

A telefon elhallgat.

Narrátor

A telefont erre sem vette föl senki, holott rajta kívül még legalább hárman voltak a polgári kényelemmel berendezett, s valamennyire a történelmi időkkel is dacoló, óriás lakásban. Ráadásul ebben a délelőtti órában, a begyújtás és a takarítás idején, nyitva álltak a nagy, fehér szárnyas ajtók, s ezért aztán jó szívvel egyikük sem állíthatta volna, hogy ne hallaná a csöngetést és az idősebb hölgy kiáltozását a kádból. A készülék háromszor zendített rá a legtágasabb helyiségben, amelyet hol szalonnak, hol meg nappalinak neveztek a háziak. Kétszer abbahagyta, harmadszorra azonban nem adta föl. Kitartóan csöngetett.

A telefon csöng.

Mindhárman arra számítottak, hogy majd a másik fölveszi, mert mindhármuknak volt rá személyes indoka, hogy ne tegye.

A telefon elhallgat.

A professzor hitvese, Lippay Lehrné, született Demén Erna, akit valamilyen rejtélyes okból csaknem mindenki Nínónak szólított, most lépett ki a kádból. Tartása mit sem változott a múló évtizedektől, dereka majdnem olyan formás maradt, mint egykoron, csípője, combja, feneke, sokak által csodált keblei azonban elég mértéktelenül kiteltek. Elsúlyosodott, a bőre alatt úgymond ikrásodott a zsír, ez volt a rideg valóság.

Erna

a tükörbe

Amikor meglátom, majd elhányom magam.

Narrátor

Egyre hosszabb időt töltött néma és elmerült testápolással. Mégis egyre erősebben érezte, hogy a testéből mindenféle tolakvó, teljesen idegen illat párázik és árad, s ezekkel nem tud megküzdeni. Nem föltétlenül a formák bomlásával volt baja, hanem a leküzdhetetlen illatokkal.

Erna

Mi történt velem?

Narrátor

Miközben bosszúsan törülközött, a pillantása többször is szórakozottan átfutott a saját tükörképén.

Erna

Édes istenem, milyen ostoba, milyen végtelenül ostoba vagyok. Egy buta liba vagyok. Egy közönséges lúd vagyok.

kis szünet után

Ki kéne nyitni az ablakot. Nincsen levegő a szobában, nincsen levegő, nincsen levegő a levegőben. Jaj, ezt nem fogják kibírni a csontjaim, szétpattanok. Istenem, milyen boldogok az emberek. Mennek az utcán, és észre sem veszik, hogy van levegőjük. Jaj, ez valójában nevetséges, hiszen nincsen honnan levegőt venni a levegőből. Vagy nincsen benne oxigén. Másoknak van levegőjük, csak éppen nekem nincsen levegőm már, elvették, nem jutott.

A telefon megszólal.

Erna

Valaki! Vegye már föl! Az a nyomorult gyógyszerem persze benn maradt a szobában, hát persze, hogy itt fogok felfordulni, így fogok megdögleni!

Narrátor

Ült benne egy gonosz kislány, aki közben nevetgélt mindezen. Talán ez volt a lelke, valami olyasmi, amit a lélek legmélyének neveznek. A halott kislányára is emlékeztette őt. A telefon hirtelen ismét elhallgatott.

A telefon elhallgat.

Narrátor

Jó ideig nem is lehetett mást hallani, mint az impozáns bérház üregeiben, résein, csatornáin és nyílásain zenélő szelet. Senki nem mutatkozott a körfolyosókon, az udvaron sem, üresen maradtak a tágas lépcsőházi fordulók. Most Erna úgy hallotta, mintha a telefon a szalonban már negyedszerre is rákezdené.

A telefon csöngeni kezd.

Erna

Nem, ez nem lehet.

Narrátor

Kezében megállt a törülköző, fülelt, azt hitte, hogy dühe, a füle csalja meg.

Erre azonban hárman egyszerre indultak el. Bondor Ilona, a házvezetőnő a kályha elől ugrott fel, Mózes Gyöngyvér kiugrott az ágyból, ment, ahogy volt, mezítláb, egyetlen szál rövid selyem hálóingben, egy úgynevezett baby-dollban, mely testére tapadt és tövükig szabadon hagyva megmutatta a combjait. Demén Kristóf, Erna unokaöccse az ablakpárkánytól szakította el magát, pedig az előző pillanatban vette észre, hogy az Abbázia Kávéház előtt megáll egy rendőrségi rohamkocsi. Őrült gyorsasággal ugráltak ki belőle mindkét oldalon a rendőrök. A szél üvöltött és a telefon csöngetett.

Erna

Egy ilyen társaság, egy ilyen nyomorult, tekintet nélküli társaság.

Narrátor

A kagylót végül a háztartási alkalmazott emelte föl.

A telefon elhallgat.

Narrátor

Kétszer, egymás után, készségesen azt válaszolta, igen, igen. Aztán még annyit tudott kinyögni, igen, igen, nagyon köszönjük.

Csönd.

Erna

Meghalt?

Narrátor (Ilona)

Nem, ne tessék megijedni! Lippay Lehr professzor úr fél órája magához tért. A főorvos úr azt üzeni, hogy nem fogják tudni sokáig eszméleténél tartani. Azt mondták, emberi számítás szerint. És hogy tessenek igyekezni.

Erna

Gyöngyvértől

Hol van Ágost?

Gyöngyvér

Nem tudom. Nem tudom, nagyon sajnálom, de nem tudom. Nem tehetek róla. Ha tudnám, megmondanám. Elment, köszönés nélkül, a pizsamáját is otthagyta a padlón.

Erna

Biztosan megint egész éjszaka veszekedtetek. Nem érdekelnek a részletek.

Gyöngyvér

Megint veszekedtünk, sajnos ez így igaz.

Erna

Ilona, hozza kérem a kosztümöm. Kristóf, te velem jössz. Valaki rendeljen taxit.

félre

A lakás papírjai ott vannak a fiókban. Azt el ne felejtsem. Azt neki, mielőtt meghal, föltétlenül alá kell írnia. Olyan isten nem lehet, hogy ő azt ne írja alá. És mindegy, hogy magánál van, vagy sincs. Különben elvesztem a lakást.

Úgy látszik, szerencsém van, magához tért, velem vannak a kis tündéreim. Most nem szabad egy szívrohamnak közbeszólnia. Kristóf, te velem jössz.

Narrátor (Kristóf)

Sehová nem megyek.

Erna

Miket beszélsz?

Narrátor (Kristóf)

Mondom, sehová nem kísérlek el.

Erna

Megtébolyodtál? De hát miért, az istenért, miért mondod ezt nekem, vagy mit akar ez most jelenteni? Micsoda fakszni ez, kérlek szépen, micsoda undorító eszkapád!

Narrátor (Kristóf)

Elegem volt a bácsikám halálából. Ne haragudj, Nínó, bocsánat. Nem akarom többé. Nem akarok több halált.

Erna

De most nem rólad van szó, Kristóf. Nekem lenne szükségem rá, hogy elkísérj. Hogy ne legyek egyedül egy ilyen nehéz órában, kisfiam. Gyöngyvér, te ma nem dolgozol.

Gyöngyvér

Nem, én ma nem dolgozom.

Erna

Akkor talán el tudsz kísérni.

Gyöngyvér

Azonnal öltözöm.

Erna

Ilona, szedje össze magát, kérem. Különben is korai lenne még sírnia. Hívjon taxit, mondom, hozza a kosztümöm. És a rövid perzsabundámat készítse ki.

Narrátor

Odakinn az eső és a szél néhány pillanatra alábbhagyott, de minden elsötétedett, akárha máris alkonyodna. Időközben eltűntek a rendőrök, s az üres rohamkocsi, mintha csak körsétát tenne, lassan megkerülte a nagy teret. Az Andrássy út torkolatába állt be, pontosan arra a helyre, ahol az oroszok ötvenhat novemberében felállították az ágyúikat, és ahonnan szétlőtték az Abbázia Kávéházat. Néhány perc múltán megállt a taxi a ház előtt, egy szürke Pobjeda. Elég sokat kellett várakoznia.

TARTALOM

Szereplők

Első futam

1. A telefon

2. A taxiban

Második futam

3. A telefon

4. A taxiban

Harmadik futam

5. A taxiban

Jegyzet

Újdonságaink, eseményeink, valamint kedvezményes ajánlataink megtalálhatók megújult webáruházunkban, a booklove.hu-n!

Felelős kiadó Nagy Boglárka

A Jelenkor Kiadó a Libri Könyvkiadó Kft. imprintje

Felelős szerkesztő Nagy Boglárka

A szöveget gondozta Ruttkay Helga

Műszaki szerkesztő Széplaki Gyöngyi

ISBN 978 963 518 490 3

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

EB Garamond – SIL Open Font License

Noto Serif – Apache License 2.0

Source Serif 4 – SIL Open Font License

Vollkorn SC – SIL Open Font License