AMTAK E-KÖNYVEK

Johann Wolfgang GOETHE

IPHIGENEIA TAURISZBAN

BABITS MIHÁLY FORDÍTÁSA

AMTAK Bt, 2023

Cop. AMTAK Bt, 2023

Sorozatszerkesztő: Varsányi József

Grafikai tervező: Vári Gabriella

ISBN 978-615-6651-43-3

Kiadó: AMTAK Bt, 2040 Budaörs, Semmelweis u. 6/B

+36 20 218 6762 amtakbt@gmail.com www.amtak.hu

Látogasson el megújult honlapunkra, ahol rengeteg új kiadvány várja nagy árkedvezményekkel!

Próbálja ki pendrive-könyveinket is! Minek rakná tele lakását zsúfolt könyvespolcokkal, ha egy albumban elfér egy teljes könyvszekrény anyaga? Bármikor elővehető, könnyen kezelhető, és nem foglalja a tárhelyét sem. Kiadónktól rendelve egységesen 2.500 Ft/db, amin elfér akár sokezer oldal, és az ár tartalmazza a postaköltséget is. Laptopról vagy megfelelő csatlakozóval telefonról is olvasható.

Készült: AMTAK Bt, Budaörs

JOHANN WOLFGANG GOETHE

IPHIGENIA TAURISBAN

Fordította: Babits Mihály

SZEMÉLYEK

IPHIGENIA
THOAS, a Tauris-beliek királya
ORESTES
PYLADES
ARKAS

SZÍNHELY
Liget, Diána temploma előtt

ELSŐ FELVONÁS

ELSŐ JELENET

IPHIGENIA

Árnyatokba, izgatott koronái
a zsúfoltlombu, régi, szent ligetnek,
akár az istennő halk templomába,
ma is ugy lépek, olyan rezzenő
érzéssel, mintha most lépnék először,
és még a lelkem nem szokott ide.
Hány éve rejt és véd itt egy magas
akarat! melynek átadom magam,
de maradok idegen, aki voltam.
Mert tenger tilt el minden kedvesemtől
és jaj! naphosszat állok én a parton
lelkemmel lesve görögök honát.
Sóhajtok, és a hullám szembezug,
de csak tompa hangokat hoz keresztül. -
Milyen rossz, aki igy testvértelen
s árván él, messze! A szomoruság
ajka előtt a kész jót elapasztja;
s gondolatai folyton visszazsongnak
apja házába, hol a nap először
nyitott eget előtte, hol közös
játék a testvérkéket össze s összébb
szelid szálakkal fonta ahogy nőttek. -
Az istenekkel nem veszekszem én:
de a szegény nő dolga oly keserves!
A férfi, az ur, otthon és csatákon;
ő idegenben is segit magán.
Hatalom boldogitja, diadal
koronázza, és várja büszke sir.
De mily rövid pórázon él a nő!
Egy durva férjnek szótfogadni: már ez
vigasz és kötelesség! S hátha még
messze veti az ellenséges Élet!
Igy tart engem a jószivű Thoas
szent és komoly rabságban itt. Sötét
szégyennel vallom titkom: kényszeritve
és kedvem ellen szolgállak csupán,
istennő, életmentőm! Életemnek
önkényt kéne tiédnek lennie!
Hisz csak benned volt, s benned van reményem
ma is, Diána, aki engemet,
a nagy király eltaszított leányát,
szentséges, puha karjaidba vettél.
Óh Zeus lánya, ki a büszke hőst
busítani, az ő lányát kivántad,
ha egyszer őt majd, az istennek-illő
Agamemnont, ki oltárodra tette
fő-fő kincsét, babérral Trója dult
falaitól hazavezetve, drága
asszonyát és Elektrát és fiát
megőrized számára: engem is
adj vissza enyéimnek! A haláltól
megmentettél: ments meg már itteni
életemtől, mely második halál.

MÁSODIK JELENET

ARKAS

A király küld, és küld velem Diána
papnőjének köszöntést. Itt a nap:
ma mond Tauris hálát uj, csodás
győzelmeiért istenasszonyának. -
Mögöttem a király és serege:
előre jöttem, jöttüket jelentve.

IPHIGENIA

Készen vagyunk őket fogadni méltón,
s nagy istennőnk Thoas király kezéből
kegyes szemmel vár kedves áldozatra.

ARKAS

Óh hadd fürkésszem a papnő szemét is,
a tisztelt, drága szemet: a tiédet,
te szent kisasszony, ragyogó fehér,
te jó-jel mindnyájunknak! Még a bánat
rejtélyesen függönyzi lelkedet.
Hiába várunk évről évre egy
bizalmas szót bensődből. Amióta
ismerlek itt, ez a titokzatos
tekintet az, mely mindig megriaszt:
és ma is, zártan, minthacsak vasakkal
volna melledbe kovácsolva szíved.

IPHIGENIA

Ahogy árvához, számüzötthöz illik.

ARKAS

Árva vagy köztünk s számüzött? Ugy érzed?

IPHIGENIA

Lehet-e az idegen föld hazánkká?

ARKAS

Teneked a hazád lett idegen.

IPHIGENIA

Ezért nem gyógyul a szivem sebe.
Fiatal lelkem még alig fogózva
ölelt apát, anyát és gyönge testvért;
a friss hajtások simulón az agg fák
lábaitól oly társas bizalommal
indultak égnek: akkor jött az átok,
idegen átok; megfogott, letépett
édeseimről; vasból volt az ökle
szétütni minden drága kapcsot. Igy
veszett a legszebb szűz öröm, az áldott
friss serdülés. Megmentve bár, csak árnyék
vagyok magamnak: első éveim
kedve nem fog már kivirítani.

ARKAS

Ha te magadat ily boldogtalannak,
méltán nevezlek én hálátalannak.

IPHIGENIA

Pedig van bennem hála.

ARKAS

Nem a tiszta
hála, melyért jóttenni érdemes.
Nem a vidám szem, melyből aki jóltart,
elégedést s meleg vonzalmat olvas.
Mikor, sok éve, egy mélysorsu Rejtély
elhozott e templomnak, mint kit Isten
adott nekünk, fogadni tisztelettel
és szeretettel jött eléd Thoas.
Ekként nyájas lett néked ez a part,
más idegennek a Borzalmak Partja:
mert nem lépett földünkre más előtted,
hogy ős szokás Diána lépcsejére
ne dobta volna véres áldozatnak.

IPHIGENIA

Szabad lélekzés maga még nem élet.
Vagy élet igy gyászolni magamat
e szent helyen, mint árny ha leng saját
sirja körül? Életnek tudhatom,
örülni-való életnek, ha minden
meddőn átálmodott napom csupán
a szürke napok előíze Léthe
partján ahol majd a halott sereg
önnönmagát feledve ünnepel?
Hasztalan élni annyi mint korán
halni: asszonysors, s legfőként enyém.

ARKAS

A nemes gőgöt, hogy nem vagy elég jó
magadnak, elnézem, bár szánlak érte,
mert életed örömét rontja meg.
Hát semmi hasznot nem tettél minálunk?
Ki vidította föl a zord királyt?
Ki állta utját évről évre gyengéd
rábeszéléssel a régi kegyetlen
erkölcsnek, mellyel véresen Diána
oltára lesett minden idegent?
Ki küldte vissza hazájukba sokszor
biztos halálból szegény foglyokat?
S Diána nemhogy büntetne, mióta
eltünt az ős vad véradó: de inkább
dúsan hallgatja szelidebb imáid.
Nem vígan leng-e seregünk körül
a Győzelem? sőt elejébe fut!
s nincs-e jobb dolga itt mindenkinek
most hogy a király, ki oly rég igazgat
bölcsen és bátran, melletted a Jóság
uj erényével gazdagult, s a néma
engedelmesség terhe könnyü lett?
Hasztalan élni - mondod: amikor
belőled ezerekre balzsam árad!
A népnek, melyhez egy istent hozott,
uj boldogság örök forrása lettél,
s az idegennek zord halála partján
életet és hazatérést jelentesz.

IPHIGENIA

Ami kevés, az semmi, ha előre
nézünk és látjuk ami még hiányzik.

ARKAS

Helyes-e amit teszünk, nem becsülni?

IPHIGENIA

Nem illik igy lemérni tetteinket.

ARKAS

Igaz értéket kevesellni büszkén
nem jobb mint a talmival sokra lenni.
Hallgass reám, higyj annak aki híven
és tiszta szivvel kész szolgálatodra;
s a királynak ma, hogyha szól veled,
könnyitsd meg amit mondani kiván.

IPHIGENIA

Ugy szomorítasz szíves szavaiddal!
Hányszor kitértem óhaja elől!

ARKAS

Gondold meg, mit téssz és mi vál javadra.
Thoas, mióta fia elveszett,
már csak kevés emberével bizalmas
és azokkal sem ugy, mint azelőtt.
Minden főrangu ifjat gyanakodva
néz, mint trónja utódját; fél az aggkor
árva gyöngeségétől, sőt talán
gaz lázadástól és kora haláltól.
Mi szittyák, nem adunk a szép szavakra,
a király legkevésbbé. Ő ki mást
nem ismer, csak parancsot és cselekvést,
nem tudja, mily müvészettel lehet
lassan a szót célja felé vezetni.
Ne nehezitse meg vonakodó
visszahuzódás, akart félreértés
szándékait. Menj féluton eléje!

IPHIGENIA

Még siettessem ami fenyeget?

ARKAS

Ajánlatát mondod fenyegetésnek?

IPHIGENIA

Számomra nem lehetne iszonyubb.

ARKAS

Vonzalmáért adj legalább bizalmat.

IPHIGENIA

Előbb oldjon föl ő a rettegésből.

ARKAS

Mért titkolod előtte származásod?

IPHIGENIA

A papnőnek titkot kell tartani.

ARKAS

A király előtt nincs helye titoknak,
s bár semmit sem követel, érzi ő,
érzi nagy szíve, mélyen érzi, mily
gonddal vonod el magadat előle.

IPHIGENIA

Harag van benne s bosszuság irántam?

ARKAS

Ugy tetszik szinte. Hallgat bár felőled,
de elvetett szavaiból kivettem
mit lelke már erősen eltökélt:
hogy az övé fogsz lenni. Óh ne hagyd,
ne hagyd magára! Ha egyszer megérik
szivében e kedvetlenség, olyan
gyümölcsöt ád, hogy hű tanácsaimra
késő bánattal fogsz gondolni majd.

IPHIGENIA

Mit mondasz? Olyat tervel a király,
amílyet senki, jóhirére büszke
nemes ember, ha fél az égiektől,
el se szabad hogy képzeljen? Talán
erőszakkal vonszol az oltár mellől
ágyába majd? Akkor én minden istent