GÁRDONYI GÉZA

VAKARTS

VAGYIS A ZUTÓSÓ KÖNYVEM

MER A KUTYA IS MEGBÁNNYA HA 9-TZET
KÖLYKEZIK DE A GUMINIZMUST MEG KÖLLELÖTT IRNOM

IRTAM ÉN MAGAM
AZ SALYÁT KEZEMMEL
GÖRE GÁBOR
BIRÓ ÚR

ISBN 978-615-6683-96-0

AMTAK Bt, 2024

TARTALOM

Itélet a 17-ét gyesznókrul.

Beszélgetés.

Levél a mozgósitásról
vagyishogy az pesti gombótztul mentsön meg a Zég.

Szó az görögül.

A kaszinyó öggyesület igy fundálódott.

A kaszinyói 7 rönd.

Tziköj az nagy lutrirul.

Levél a zajutóról mög kóbászrú.

Más.

A gumministákkal mög igy lyártunk.

Utazás a sógorral.

Másik levél, de mögentsak a Marosrul.

Népkonyha.

Levél a bordám halálárul.

Tovább oszt így vót.

Méris nem tanálkoztam Kun Bélával.

Gyesznóölésről mög a pízrül.

Tanálkozás az Bartzával.

A követválasztás mög igy vót.

Levél az nótájimrúl.

Fojtatás.

Levél a vasuti minyisztör urnak.

A doktorral mög így lyártunk.

Levél a medvetáncoltatásrul mög a kaszinyórul.

Levél a zúri látogatásrul.

Tele van.

Mér is nem löttem ország gyülési követ.

Fojtatás.

Végröndölet.

Itélet a 17-ét gyesznókrul.

Lyó egésségöt és hasolló lyókat kivánok, továbbá olvassák mög az budapesti székös fővárosi biró urak, hogyan köll hejösen itélni.

Hát hogy a szomszéd falubeli Szarka Mártony gazda elkőtözőbe vót, úgy hatta hátra az ű utóssó akarattyát, hogy a vagyon fele a János filyáé lögyön, mivelhogy az házas embör és a zöreg Mártony nála lakott, a vagyon harmada pedig a Pál gyeröké, de hogy az Martzi gyeröknek is jusson, hát ű kapja az kilentzedrészt.

Hát illendően mög is osztozkottak, de a 17-ét gyesznót nem tutták mögosztani, a zegész falu majd mögbolondult a sok számolásba.

- No, aszondi a falu, ebben mán tsak Göre Gábor biró ur töhet igasságot.

Hát áthajtottak hozzám.

Öggyet gondoltam, hogy a 17-ét egésségbe viruló sörtés gyesznót béhajtották a zudvaromba. Mivelhogy a zén gyesznóim erőszakos halál nélkül végzőttek és tsak egy maratt, az is a zudvar végin fülig uszott az potsolyába, mivelhogy bennenyögött mán abba is a kübányai áldás, hát mondok.

- Fijaim az osztás közönségösen nem törénhetik, mivelhogy nints ojan emböri ész, aki 17-et három felé vagy kilentz felé elosszon, hanöm azér töszünk rula:

- Hajtsátok bele mind a 17-ét gyesznót a potsojába.

Ugy lött.

- No mondok, most 18-tz gyesznó vagyon ott, igaz-e.

- Igaz aszondik.

- No mondok 18-tz gyesznó fele 9-tz, ez a tiéd János.

18-tz gyesznó harmada 6-t, ez a tiéd Palkó.

18-tz gyesznó kilentzede 2-tő, ez mög a tiéd Martzi.

Kiki elhalytotta a maga gyesznóit nagy köszönettel és néköm is maratt egy gyesznóm, tsakhogy most mán egésségös.

Mejhöz hasolló lyókat kivánok

Göre Gábor
biró úr.

Beszélgetés.

- Mi baj bíró sógor hogy úgy ki van kend kelve a képibül?

- Ki ütött a háboru sógor!

- Hun?

- A muszkáknál.

- Oszt hun vannak azok a muszkák?

- Áprika országba.

- Áprika országba? Hun a za Áprika ország ö. m. a f.?

- Tuggya fene sógor valahun Amerikába.

Levél a mozgósitásról
vagyishogy az pesti gombótztul mentsön meg a Zég.

Lyó egésségöt és hasolló lyókat kivánok, továbbá hogy eddig nem irtani av vót a zoka, hogy rökett vagyok, de mán hijába mögen mög köll eresztenöm a téntát, mer ami huntzutság, tudnia lyó mindönkinek, az nemzeti okositás erányába.

Vagyis ugy történt, hogy mozgositották az filyamat nagy hörtelen váratlan, hát elkisértük Durbints sógorral Pestre, oszt mondok ki tuggya te veröde agyon a muszkát vagy a muszka tégöd.

Mer éppeg ott áltunk egy vendéglő előtt, oszt mondok ihol-e rá van irva szép aranybötükkel, erre a fogadóra, a legkedvesebb ételöd, hát itt ebédelünk ma.

Nézi, keresi az filyam az irást, oszt aszondi.

Nem látom.

Hát mondok nyizsd mög az két szömöd kerekebben, ahun ragyog az palota tetején, hogy aszondi Patzale.

- Nem Patzal az, feleli az filyam, rosszul olvasta kend.

Mögröstelködök. Olvasom bötüről bötüre, hát igy van, Palatze hotel.

- Hát mondok, ha úgy van is, mégis csak patzal az, tsakhogy pestiesen irták, mer lám petloreony is petroleum a pesti irás szörin, pedig hallodtade mán valakitü hogy petroleumot mondott vóna szóbeszédbe.

Béfordulunk, hát hogy körültekéntök, mégis mögszöppentem, hogy mondok nem szeretöm a zilyen parádés vendéglőt, még ahányba mögfordultunk, vagy a pénzünk maratt benne, vagy a szürünk, vagypedig kidobtak.

A sógor is vakarint öggyet a fülin, hogy aszondi.

- Sógor itt áros lösz a leve az patzalnak.

- Hát mondok most mán nem fordulunk vissza, hagy lásson etzör lyó napot az filyam is.

- Nohát aszondi a sógor, akkor tsak észszel ö. m. a f.

- Mondok azt tsak bizza rám kend.

Letelepödünk a sarokba. Mondom az kernyelnek. Ebéd erányába vónánk itten, hát mi van?

- Leves aszondi.

- Mit kóstál?

- 10-iz grajtzár.

- Gyöhet.

Mögösszük a levest, kérdözöm a patzalt, nintsen, aszondi, hanem van lyó majom méz.

- No mondok ijet se nyaltunk még, milyen az?

- Hát feleli a kernyel, hogy mindönféle ögyvelgős hal van benne.

- Az nem löhet rossz mondok, mi a zára?

- 2-ét korona egy portzijó.

- No mondok fene derága, ölég azér másfél korona is.

- De aszondi úgy van beirva, alkunni nem löhet.

- Nohát mondok nem is virágzik akkor ez a kotsma, hát hozzon egy portzijót abbúl a majom mézbül hármunknak.

- Löhet, feleli az kernyel.

Avval térül fordul oda tösz elejbénk egy kis kupatz ételt.

- No mondok tán madaraknak néznek ezök bennünket.

Kóstojjuk nem édös.

- Mondok hát tán azér is majom méz e, hogy majmok tsinálják.

De azér elkóstolgattuk, ha mán mög köll fizetni, majd utána beszalonnázunk oszt mögvan.