Tátrai Balázs – Bölecz Lilla

Az elfeledett boszorkányok könyve

Ördöngös történetek a világ minden tájáról

A fordítás alapjául szolgáló mű

Balázs Tátrai: The Book of Forgotten Witches, illustrated by Lilla Bölecz,

Watkins, 2024

All Rights Reserved

Szöveg © Tátrai Balázs 2024

Illusztrációk © Bölecz Lilla, 2024

Minden jog fenntartva! Jelen kiadvány sem részben, sem egészben nem másolható, nem sokszorosítható, sem elektronikus, sem mechanikai eljárással. Bárminemű felhasználása csak a kiadó írásos engedélyével történhet.

Az elfeledett boszorkányok könyve © Partvonal Könyvkiadó, 2025

Magyar fordítás © Tátrai Balázs & Bölecz Lilla

Partvonal Könyvkiadó, Budapest, 2025

www.partvonal.hu

A könyv mesterséges intelligencia használata nélkül készült.

Felelős kiadó a Partvonal Könyvkiadó ügyvezetője

Felelős szerkesztő: Korentsy Márta

Műszaki vezető: Dubecz Adrienn

Illusztrációk: Bölecz Lilla

Szerkesztő: Balogh Alexandra

Korrektor: Csémi Judit

Könyvtervezés és tipográfia: Tátrai Balázs, Bölecz Lilla

Borító: Bölecz Lilla, Tátrai Balázs

Tördelés: Komlós Andrea

ISBN 978 963 609 200 9

Tartalomjegyzék

A szerzők bevezetője

Prológus

I. Rontáshozók

Pirszes Gitta bódéja

II. Alakváltók

A Zöld Rózsa

III. Túlélők

Szürkület

IV. Bosszúállók

Ahol a mocsár az úr

V. Szemfényvesztők

Az árnyrabló

VI. Jótevők

Ayodé

VII. Alkimisták

Lantjáték

VIII. Visszatérők

A sárkánynővér

IX. A vadon őrzői

A kőlakó és a nyúl

X. Sorsforgatók

Útvesztő

Függelékek

Tarot és alkímia

Boszorkányok és hasonló lények

Irodalomjegyzék

A szerzők bevezetője

Aboszorkányok az idők kezdete óta foglalkoztatják a képzeletünket. Fontos szereplői nemcsak a folklórnak, de a kortárs regényeknek és filmeknek is. Ezekben sokszor gonosz, ártó szándékú lényként jelennek meg, ám ha közelebbről megvizsgáljuk a róluk szóló hiedelmeket, kiderül, hogy sokkal összetettebbek és változatosabbak ennél. A rontást hozó és szemmel verő bűbájosok mellett találunk közöttük gyógyítókat, védelmezőket, tanítókat, sőt még olyanokat is, akik képesek visszatérni a halálból. Ráadásul közel sem mindegyikük a képzelet szüleménye: ma is sok gyakorló boszorkány dolgozik azon, hogy sose feledjük el a természetről és természetfelettiről őrzött okkult néphagyományt.

A könyvbe Afrikától Ázsián át Óceániáig a világ minden tájáról gyűjtöttünk történeteket. Olyan kevésbé ismert érdekességekről is szót ejtünk, mint a boszorkányok és a vérfarkasok közötti kapcsolatról. A farkassá változás képessége egykor gyakori vád volt a francia és német boszorkányperek során. Kelet-Európában a vámpírokkal fedezhető fel érdekes párhuzam: szláv hiedelmek szerint vannak olyan boszorkányok, akik a haláluk után vérre szomjazva térnek vissza az élők közé.

Külön fejezetet szenteltünk az üldözötteknek, ahol felidézzük Kökényné és a szegedi boszorkányper történetét is. Az elmúlt évszázadok során Európában nők tízezreit ítélték halálra eretnekség és különböző ártó varázslatok vádjával. Ritkábban, de előfordult, hogy férfiakat, sőt gyerekeket is ítélőszék elé állítottak. Az ehhez hasonló gyanúsítások manapság sem példa nélküliek, ahogy azt egy alig pár éve megvádolt nepáli nő esetében látni fogjuk.

A Magyarországon kívüli hiedelmeknél igyekeztünk visszaadni annak a kultúrának a sajátosságait, ahonnan a történet származik. Követve a néprajzkutatók példáját, néhány esetben használtuk a „boszorkányszerű lény” meghatározást. Kitértünk pár kapcsolódó lényre is: magzatrabló démonokra, akik az ártó boszorkány előképének tekinthetők, istenekre, mint Hekaté, a varázslás és keresztutak istennője, valamint mitológiai alakokra, mint Lilith, aki többek között a függetlenség és az elnyomó hatalom alóli felszabadulás szimbóluma.

A könyv egyik különlegessége a boszorkányság, a tarot és az alkímia közötti párhuzamok bemutatása. A fejezeteket a tarot Nagy Arkánumának lapjaihoz kapcsoltuk, amelyek így egy spirituális utazásra kínálnak lehetőséget. Az első fejezet például olyan rontáshozókat mutat be, mint Baba Yaga, aki fenekestül forgatja fel azoknak az életét, akiket a kunyhójához sodor a sors. A fejezethez tartozó tarotkártya, a Mágus hasonló célt szolgál: feltárja előttünk, hogy a valóság sokkal furcsább annál, mint ahogy azt a hétköznapokban megszoktuk. Miután megsejtettük a mindent átszövő varázslat láthatatlan fonalát, útra kell indulnunk, hogy megtaláljuk helyünket e különös, új világban.

A fejezeteket összekötöttük a Nagy Műnek nevezett alkímiai folyamat lépéseivel is, amelynek célja a bölcsek kövének létrehozása, és ezzel együtt a közönséges fémek arannyá alakítása. De mi is pontosan ez az arany? Egyesek szerint az alkimisták csupán anyagi gazdagságra törekedtek, és ez a legtöbb esetben igaz is lehetett. Viszont voltak olyanok is, akik spirituális alkímiát gyakoroltak. Számukra ez az „arany” valami olyasmit jelentett, ami sokkal nehezebben önthető szavakba. Ahelyett, hogy megpróbálnánk pontos meghatározást találni, reméljük, hogy ez az utazás a boszorkányság, a tarot és az alkímia világában közelebb visz minket ehhez a spirituális aranyhoz.

A folklór kutatásakor ahol csak lehetett, néprajzi forrásokra támaszkodtunk. Mint minden szájról szájra terjedő hagyomány esetében, egy történetnek több változata is létezhet – ezek közül igyekeztünk kiválasztani a legérdekesebbet. Hogy életre keltsük őket, saját művészi értelmezéseinkkel is kiegészítettük a könyvet novellák és illusztrációk formájában. Míg a folklórgyűjtés bepillantást nyújt a boszorkányok életébe, a fejezetek végén található novellák további elmélyedést tesznek lehetővé tarotról, alkímiáról és a boszorkányság manapság is aktuális kérdéseiről. Megnézzük például, hogyan követeli a lelkünket a fogyasztói társadalom, és mit tehetünk, hogy ellenálljunk sötét varázsának. Tanúi leszünk két nő boszorkányperének, akik családot szeretnének alapítani egy olyan városban, ahol nem fogadják el a szerelmüket. Végül, de nem utolsósorban felvetjük a természettel való kapcsolatunk helyreállításának távoli, de inspiráló lehetőségét.

Reméljük, tetszeni fog a könyv, és olyan történetekkel is találkozol majd, amikről még nem hallottál. Vágjunk is bele, és merüljünk el a boszorkányok ördöngös világában!

Balázs és Lilla

Prológus

Hát megérkeztél! Már azt hittem, többé senki sem talál rám a Hollóhegy gótikus romjai között. Hosszú-hosszú évek teltek el azóta, hogy valaki meghallotta a hívásomat. Az erre tévedők zuzmólepte köveket és néma szobrokat látnak csupán, és fogalmuk sincs, hogy itt valaha boszorkánykönyvtár állt, amit a beavatottak Corpus Corvorumként ismertek. Kis híján feladtam a reményt, hogy új látogatót üdvözölhetek, amikor megláttalak a holdfényes éjszakában.

Tudom, hogy már azelőtt megérezted a jelenlétem, mielőtt ráléptél volna a Hollóhegyre vezető ösvényre. Amikor felértél a romokhoz, biztos voltam benne, hogy meg fogod találni a titkos átjárót. Láttam, ahogy végigsétáltál a hegytető sötét sziklái között, és célba vetted a hajdanvolt könyvtár épületének egyetlen, még állva maradt oldalfalát. A köveken buján felfutó vadszőlő mellett Hekaté egy-egy szobra üdvözölt: balra fiatal leányként, jobbra idős boszorkányként. Felettük a rózsaablak csodával határos módon sértetlenül vészelte át az évszázadok viszontagságait. A mesterien megmunkált ólomüveg Hekatét az éjszaka erőt sugárzó úrnőjeként ábrázolta – az ő képmását még a viharok sem merték megtépázni. Hagytad magad elveszni az istennő tekintetében, amíg a kőbe vésett felirat izzani nem kezdett az ablak körül: Ragyogj, bolond, és rántsd le a leplet a világról!

Persze, akkor még nem értetted, milyen lepelről van szó, és miért hívlak bolondnak. Nem tudtad, hogy olyanokat keresek, mint te, akik elég merészek szembenézni az illúziókkal, amik eltakarják előlünk a valóságot. Erre a feladatra pedig mi sem készíthetne fel jobban, mint a könyvtáram mágikus tarotkártyái és az ősi kódexek, melyekből már oly sok boszorkány megismerte a népmesék bölcsességét és az alkimisták féltve őrzött tudását.

Szerencsére az éjszaka engedte, hogy megtaláld a titkos bejáratot. A telihold magára öltötte a rózsaablak színeit és beborította az arcodat a fényével. A sugarak aztán a kőfalra vetültek, mire a vadszőlő visszakúszott a szobrok mögé, a kövek pedig engedelmeskedtek Hekaté parancsának, és felfedték előtted a boltíves ajtót. Egy pillanatig haboztál, de végül győzött a kíváncsiságod, és beléptél a Corpus Corvorum láthatatlan könyvtártermébe.

I. Rontáshozók

Gyere közelebb, hadd lássalak! Igen, te képes leszel megérteni, amit mások még csak meg sem hallottak. Na, mit állsz ott, ha már úgyis rám találtál? Kerülj beljebb! Ne feledd, hogy most már egy boszorkánymester könyvtárában vagy, nem a Hollóhegy békés romjai között. Nézd csak meg bátran a boltívek alatt roskadozó könyvespolcok kincseit! A legtöbb kódex olyan boszorkányokról szól, akikről egyre kevesebben tudnak, ezért közel állnak ahhoz, hogy végleg elfeledjük őket.

Hadd gyújtsak meg pár gyertyát, hogy könnyebb legyen az olvasás. Ibolyaszínű lángjuk fényét még a pókok is szeretik. Foglalj helyet, az a molyrágta karosszék sokkal kényelmesebb, mint amilyennek tűnik.

Lássuk csak… Meg is van! Nézd, ez a Corpus Corvorum legősibb kódexe, amit még az elődeim kezdtek írni. Én csak pár bejegyzést tettem hozzá olyan boszorkányokról, akik nemrég még köztünk jártak. Az alkimisták tudásával és a tarot misztériumával a mesterem egészítette ki a könyvet, kitérve azokra a meglepő párhuzamokra, melyek köztük és a boszorkányság között felfedezhetők. Látni fogjuk például, hogy a tarot Mágusának varázslatához hasonlóan egy boszorkány átka is elindíthat minket önmagunk megismerésének útján. Kiderítjük azt is, mit tudnak a jövőlátó boszorkányok a Szerencse kerekéről és a sorsunkról. Sőt, a kódex fejezeteiből bepillantást nyerhetünk a Nagy Műnek nevezett alkímiai folyamatba is. Ebből megtudhatjuk, hogyan segíthetnek a boszorkányok történetei a saját átalakulásunkban: az égetésen, feloldáson és elkülönítésen át az aranyló szellem megvalósításáig.

Kezdjük az elején, a rontáshozókról szóló fejezettel! Igen, mint amilyen a Vasorrú bába is, de a többiekről hallottál-e? Az izlandi Grýláról? Zhalmauyz Kempirről? A Grúziából ismert kudianikról vagy a világszerte rettegett nyomó démonokról? Nem? Akkor jól figyelj, most róluk lesz szó. De vigyázz, mert minden alkalommal valami baljósat hallasz majd, és az éj sötétje csak akkor ereszt, ha az utolsó mesémet is meghallgattad. Készen állsz?

Alp, Trud, Mahr

típus

nyomó démon

vidék

Közép- és Délkelet-Európa

képesség

rémálom, paralízis

történet

Ezek a sokszor állati alakot öltő rossz szellemek éjszaka, álmában látogatják meg az embert, és alvásparalízist, légzési nehézséget, rémálmokat hoznak. Az általuk kifejtett „megnyomást” magyarul lidércnyomásnak hívjuk, de más nyelvekben is fellelhető az Alp és Mahr nevéből származó rémálom szó – ilyen például a német Alptraum és az angol nightmare. A nyomó démonok közé tartoznak továbbá az olyan gonosz szellemek is, mint a nőkre támadó incubus és a férfiakat megkörnyékező succubus.

María Pujol (Katalónia utolsó boszorkánya)

típus

boszorkány

vidék

Katalónia, Spanyolország

élt

körülbelül az 1600-as évek végétől 1766-ig

történet

Kivételesen száraz, aszályos időszak köszöntött Prats de Lluçanès népére. Olyan kevés volt a termés, hogy nemcsak a jószágok, de már az emberek is koplaltak. A nehéz időszakért természetesen az ördögöt okolták, és rajta keresztül María Pujolt, a magányos öregasszonyt, akit a falu népe boszorkánynak tartott. De voltak páran, akik nem hittek a mendemondának, és még a legnagyobb ínség idején is adtak neki pár falat ennivalót, hogy ne haljon éhen. Ám 1766-ban aztán előkerült egy négyéves kislány holtteste, és már nem volt visszaút: a gyilkossággal Maríát vádolták. A boszorkányvadászok, akik aztán bíróság elé hurcolták az idős asszonyt, állítólag a viskójában megtalálták a kislány saját vérében sült máját. Maríát végül Barcelonában felakasztották.

Lamashtu

típus

démon

vidék

Mezopotámia

képesség

halál egy érintéssel

történet

Lamashtu az ősi akkádok szerint Anu égisten démoni lánya, aki az alvilágból látogatja meg a várandós nőket. Oroszlánfejű, szamárfülű és madárlábú alakban jelenik meg, kígyókkal a kezében. Ha éles karmaival sikerül megérintenie a leendő anya hasát, a gyermek sosem látja meg a napvilágot, de még a nő is belehalhat az érintésbe. Ha újszülöttet talál, elrabolja, hogy saját mérgező tejével szoptassa, miközben az anyát szörnyű rémálmok gyötrik. Mágikus tárgyakkal és ráolvasással védekeztek ellene.

Varangy-boszorkák

típus

boszorkány

vidék

ahol csak élnek varangyok

képesség

szemmel verés, átok

történet

Afrikától Angliáig ismerünk olyan boszorkányokat, akik varangyok és más, hasonló lények csontjaiból nyerik az erejüket. A maradványokat porrá őrölve, vagy rontó talizmánként használva átkot szórnak azokra, akik szembeszállnak velük, vagy csak éppen véletlenül rosszkor vannak rossz helyen. Képesek a szemmel verésre is, ami ellen amulettekkel védekezhetünk – ám ezek sokszor kevésnek bizonyulnak a sötét természetmágiában jártas boszorkányokkal szemben.

Zhalmauyz Kempir

típus

boszorkány

vidék

Kazahsztán

képesség

átváltozás, természetfeletti sebesség és erő

történet

Zhalmauyz Kempirben csillapíthatatlan éhség tombol. Úgy érzi, el tudná nyelni ezt az egész sárgolyót lovastul, jurtástul. Éppen túl van ugyan negyvenkondérnyi emberhúson, de már újra a sztyeppe poros láthatárát fürkészi, közeledik-e a következő hős, akiből quyrdaqot, pörköltet főzhet. De mindenekelőtt kiszívja a vérét. Magányos fája alatt ülve, kislány képében várja, hogy a megfelelő pillanatban felvegye igazi alakját, és hétfejű, éles karmú, patás szörnyetegként falja fel áldozatát. Azt már maga sem tudja, hogy valóban ez az igazi formája, hiszen szinte bármivé képes átváltozni: állattá, emberré, tűzzé, vagy akár tüdővé, ami lebegve úszik a vízen. Halványan felrémlik neki egy nagy hatalmú, alvilágot őrző sámán-istenanya képe eónokkal ezelőttről, csak ne lenne mindig ennyire éhes!

Vasorrú Bába

típus

boszorkány

vidék

Kárpát-medence (magyarok, székelyek)

képesség

magzatrablás

történet

A Vasorrú bába több népmesénkben is megjelenik. Egyes változatokban a sárkányok anyjaként ismert, amelyek a történet szerint elnyelik a napot, a holdat és a csillagokat. Miután a hős megöli a sárkányokat, a Vasorrú bába utánaered, hogy bosszút álljon. Amikor utoléri, akkorára tátja a száját, hogy egyik ajka a földet, másik az eget súrolja, ám a hős a világ kovácsától kapott buzogányt vagy vasgolyót a szájába hajítva végül elpusztítja a boszorkányt.

Vasfogú bábaként is ismert, ebben az alakban a gyermeket már az anyja méhében elkívánó ördögkirály felesége, ám még nála is hatalmasabb és nagyobb tudású. Vasorrával, vasfogával kaparja ki a magzatot, így nála hatásosabb gyermekijesztő boszorkányt keresve sem találnánk. Néha előfordult, hogy a szülésben segédkező nőket boszorkánynak tekintették, akik megátkozhatták az anyát és a gyermeket. Ez a hiedelem a régebbi korok magas halálozási arányával is összefüggésben állhat.

Baba Yaga

típus

boszorkány

vidék

Kelet-Európa (szláv népek)

képesség

gyermekrablás

történet

Baba Yaga a szláv folklór rusnya banyája. Sűrű erdő mélyén lakik egy csirkelábon forgó kunyhóban, amelynek kerítését emberi koponyák díszítik. A közelébe tévedt gyerekeket elrabolja, megfőzi, és megeszi. Vasüstbe vagy mozsárba ülve szokott repülni (egy mozsártörővel hajtja előre magát), és szélvészt gerjeszt maga körül. A kunyhójába látogatók egy csontos lábú, vénséges vén boszorkányt láthatnak, aki a tűzhely fölé görnyedve kavargatja az üstjében bugyogó vacsoráját.

Szépasszony

típus

démon

vidék

Kárpát-medence (magyarok, székelyek)

képesség

csábítás, a jószág megkárosítása, repülés, láthatatlanság

történet

Keresztút, árok, trágyadomb éjfélkor, eresz alja Szent György napján délben, vagy körben letaposott fű pünkösdkor – jobb, ha messziről elkerülöd őket. Itt táncolnak, énekelnek a fehér ruhás, hosszú hajú, bűvös szépasszonyok, akik betegséget, átkot bocsátanak arra, aki – akár véletlenül – megzavarja vigadozásukat. Van, hogy felnyergelik és meglovagolják, halálra táncoltatják a betolakodót, vagy ha muzsikus, magukkal ragadják a levegőbe, egyik fáról a másikra, hogy zenéljen mulatságukban. Nem is repülnek, hanem járnak a levegőben. Máskor lepedőn ülve szállnak, de gyakran hattyú, vadliba vagy egyenesen forgószél képében is megjelenhetnek.

Alison Gross

típus

boszorkány

vidék

Skócia, Anglia, Skandinávia

képesség

varázslás, átváltoztatás

történet

Alison Gross története egy először 1783-ban feljegyzett angol népballadából ismert, amelyben kiszemeltje véleménye szerint ő „az északi vidék legrondább boszorkánya”.

Alison Gross nemcsak a tükröt, hanem az összes tükröződő felületet is rég kihajította a házból. Még a kredenc üvegétől is megszabadult.

Hogyan legyen egy nőnek önbizalma, ha már kislány korától azt hallja, hogy egy csinos arc lenne a legfőbb értéke, de jól tudja, hogy az nem adatott meg neki? Mit tehet a magány ellen, ha nemhogy átlagos szépsége nincs, de még a banyák között is ő a legrútabb? Alison úgy dönt, kipróbálja a férfiak párszerző módszereit. Először nyájas hízelgéssel, majd különleges, drága ajándékokkal kísérletezik, de sehogy sem tud választottja kegyeibe férkőzni. A férfi maró szavakkal utasítja vissza, tovább sebezve a már amúgy is fájó boszorkányszívet. Kétségbeesésében úgy érzi, nem marad más, mint a harmadik, elkeseredett módszer: az erőszak. Így háromszor megfújja fűzöld kürtjét, ezüstpálcájával háromszor suhint – ennyi kell mindössze, hogy sárkánykígyóvá változtassa a férfit.

Később egy fához láncolja a sárkányembert. Kezdetben nem egészen így képzelte a szerelmet, de most már a bosszúval is beéri. Végül az átkot is egy nő oldja fel. Halloween éjjelén arra jár a seelie-k, vagyis a jótündérek gyülekezete, és a királynőjük megkönyörül a szerencsétlen férfin. Visszaváltoztatja emberré, hogy hazatérhessen hétköznapi életébe. Sajnos pusztán a külseje alapján ítélte meg Alisont, így valódi arcát soha nem ismerhette meg.

Grýla

típus

óriás

vidék

Izland

képesség

csillapíthatatlan étvágy

történet

A hegyekben, egy barlang mélyén tanyázó Grýla kedvenc étele a gyerekpörkölt. A hozzávalókat sötét, téli éjszakákon szerzi be, amikor a falvakat járva rossz gyerekek után kutat. Koldusnak öltözve kopogtat be a házakba, és elkéri a szülőktől azokat a gyerekeket, akik az elmúlt évben rosszul viselkedtek. Száz zsákot húz maga után – minden egyes zsákban húsz, pörköltbe való gyerekkel.

U’tlun’ta

típus

boszorkányszerű lény

vidék

Tennessee és Észak-Karolina (cherokee-k)

képesség

emberfeletti erő, lándzsaujj

történet

U’tlun’ta, vagyis „Lándzsaujjú” egy boszorkányszerű lény, akinek a bőre kemény, mint a kő, jobb mutatóujja pedig hegyes csontra vagy lándzsahegyre emlékeztet. A bőrét még egy nyílvessző sem képes átszakítani, ezért csak úgy lehet legyőzni, ha megtaláljuk a gyenge pontját: a szívét. Ám ez nem is olyan egyszerű, mint gondolnánk, mert a szívét a tenyerében őrzi, és hegyes mutatóujjával kész bárkitől megvédeni. A hegyekben vadászik, elsősorban olyan gyerekekre, akik bogyószedés közben elkóborolnak a szüleiktől. A nagymamájuk képében jelenik meg, és ha elég közel kerül hozzájuk, egyetlen csapással végez velük, hogy aztán a májukból lakmározzon. Azok a gyerekek sosem kóborolnak túl messzire az anyjuktól, akik hallották U’tlun’ta rémisztő történetét.

Kudiani

típus

boszorkány

vidék

Georgia

képesség

megtévesztés

történet

Georgiából ismerjük ezeket a csúf, púpos boszorkányokat, akiknek egész testét szőr borítja, és hatalmas fogaik vannak. Nevüket görbe farkukról kapták, de emberré is képesek változni, hogy megtévesszék az áldozatukat. Fekete macskán vagy farkason járják az éjszakát emberszívre vadászva, hogy aztán a zsákmányt elvigyék Rokapinak, a vezérüknek. Ez a rossz természetű, fogatlan, vén boszorkány egyesek szerint egy elvarázsolt kastélyban lakik. Mások szerint egy hegyen él, ahol egy boszorkányszombathoz hasonló találkozón gyűlnek köré a kudianik, hogy megetessék.

Jut eszembe, akartam neked mutatni valamit. Hová is tettem… Ó igen! Nézd ezt a lenyűgöző tarotpaklit! Számtalan boszorkány kezében megfordult már, és egészen megsárgult az évszázadok alatt. Lássuk a Nagy Arkánum első lapját, a Bolondot! Tudod, miért hívják az emberek így? Mert sokan zavarba jönnek a bátorságtól, ami ahhoz kell, hogy valaki valóban megismerje önmagát. Hát ki ne nevezné bolondnak azt, aki a kényelmes, megszokott életét hátrahagyva útnak indul az ismeretlenbe? Ne hibáztasd hát őket! Fogadd örömmel, ha én is így hívlak!

Hadd meséljek el egy olyan történetet is, amely nem szerepel a Corpus Corvorum kódexeiben. Az előző látogatómról szól, pontosabban arról, hogy mi történt vele, mielőtt rátalált a könyvtáramra. Tudod, nem mindenki volt olyan szerencsés, mint te. Mert van, aki nem hallja meg a hívásomat, ám ha a sors úgy rendelte, rám kell, hogy találjon még akkor is, ha egy rontáshozón keresztül vezet az útja. Egy ilyen találkozásnál pedig megvan az esély, hogy az ember darabjaira hull, és elindul benne a változás, amit nigredónak nevezünk. Ez az alkímiai kifejezés annyit tesz, feketedés, és az első lépése a calcinatio, vagyis égetés. Az alkimisták által használt tűz mindig megperzseli az embert. Ám csak azt égeti le rólunk, ami megakadályoz minket abban, hogy elkezdhessük szellemi utazásunkat. De ne szaladjunk ennyire előre.

Pontosan úgy fogom elmondani a történetet, ahogy a látogatóm mesélte. Sőt, a bőrébe bújok, és úgy teszek, mintha velem történt volna. Azt javaslom, tégy te is így, hiszen önmagunk megismerésének egyik feltétele az, hogy képesek legyünk átélni mások balsorsát, mintha csak a sajátunk volna. Legyen ez az első próba – a bolond próbája!

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Fruktur – SIL Open Font License

Grenze Gotisch – SIL Open Font License

Source Serif 4 – SIL Open Font License

Unifraktur Cook – SIL Open Font License

Vollkorn SC – SIL Open Font License