részlet

CORVINA

© Csiffáry Gabriella, 2023

A szerző a könyv megírása idején a Nemzeti Kulturális Alap ösztöndíjában részesült.
A könyv megjelenését a Nemzeti Kulturális Alap támogatta.

A kötetet tervezte: Karcagi Klára

A borítón látható fotó:
Bláthy Ottó Titusz a 44 MVA-s kelenföldi turbógenerátor állórészében

Szaklektor: Gazda István tudománytörténész, a történelemtudomány kandidátusa, a Magyar Tudománytörténeti és Egészségtudományi Intézet igazgatója

Kiadja 2023-ban a Corvina Kiadó Kft., az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.

ISBN 978 963 13 6980 9

Elektronikus változat:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Tartalom

Előszó

Akik gyógyítottak

Semmelweis Ignác, az anyák megmentője

Richter Gedeon lázcsillapítója

Schick Béla diftériatesztje

Id. Korányi Frigyes tüdővész elleni küzdelme

Bárány Róbert, az emberi fül kutatója

Selye János, a stresszkutatás atyja

Békésy György, az akusztika tudósa

Detre László, az antigének felfedezője

Szent-Györgyi Albert C-vitaminja

Szentágothai János, az agy tudora

Jedlik Ányos szódavize

Saxlehner András keserűvize

Brázay Kálmán sósborszesze

Akik legyőzték a távolságot az égben

Verancsics Faustus repülő embere

Schwarz Dávid kormányozható léghajója

Martin Lajos lebegő kereke

Némethy Emil sárkányrepülője

Kármán Tódor helyben lebegő gépe és rakétája

Fonó Albert sugárhajtású repülőgépe

Adorján János Libelle repülőgépe

Asboth Oszkár helikopterkísérletei

És akik legyőzték a földön

Ganz Ábrahám kéregöntésű vonatkereke

A Bánki–Csonka-féle porlasztó

Kandó Kálmán fázisváltós villamos mozdonya

Galamb József Ford T-modellje

Járay Pál áramvonalas autója

Jendrassik György dízelmotorja

Akik a világűrt uralták

Hell Miksa csillagai

Zách János Ferenc tudományos folyóiratai

Bolyai János űrhajózásban alkalmazott térgeometriája

Fényi Gyula, a napkitörések kutatója

Gothard Jenő, a csillagászati fényképezés úttörője

Konkoly Thege Miklós üstökösei

Bay Zoltán radarcsillagászata

Pavlics Ferenc holdjáró autója

Szebehely Győző, az égi mechanika tudója

Izsák Imre szabálytalan földgömbje

És akik a föld alatti világot uralták

Thurzó János vízemelő gépe

Hell József Károly bányagépei

Eötvös Loránd torziós ingája

Csanda Ferenc földbe látó készüléke

Akik megszelídítették számunkra az energiát

Jedlik Ányos dinamója

Bánki Donát vízturbinája, a változó vizek erőgépe

Bláthy Ottó Titusz indukciós fogyasztásmérője

Hevesy György izotópos nyomjelzése

Szilárd Leó, a nukleáris energia megszelídítője

Telkes Mária napenergiával működő fűtőrendszere

Wigner Jenő, a világ első nukleáris mérnöke

Teller Ede biztonságos atomrektorai

Oláh György alternatív energiaforrása

Jegyzetek

Fiaimnak, Ádámnak és Gábornak

„A nagy vívmányok históriását minduntalan homályos részletek zavarják meg. Rádöbben, hogy minden jelentős felfedezésnek voltak előfutárai, sőt gyakran olyanok is, akik jóval a „tulajdonképpeni felfedezés” előtt már a lényegre is rátapintottak. A hasznosság oldaláról nézve nem is fontos a vívmány szerzőjének kilétét megállapítani akkor, ha a felfedezés gyümölcse már élvezhető.”1

(Selye János)

Előszó

A feltalálók alapjaiban változtatták meg találmányaikkal a világ gondolkodását, és ezzel fontos szereplőivé váltak a tudománytörténetnek.

Gyűjteményes kötetünk Szent-Györgyi Albert C-vitaminjától Pavlics Ferenc holdjáró autójáig 50 olyan zseniális találmányt és felfedezést mutat be, melyek hazánk szülötteihez kötődnek. Az egész világon ismerik ezeket a gyógyítás, a repülés, a csillagászat, a közlekedés és az energiafelhasználás területén született újításokat, melyek névadójuknak méltán szereztek hírnevet.

Tovább tágítva kutatásaink körét, az elkövetkezendő kötetekben más magyar találmányokkal és azok eredettörténetével is megismertetjük majd az olvasót. Sorra kerülnek többek között a számítástechnikával, a híradástechnikával, a nyomdaiparral, a fényképezéssel, a haditechnikával, a világítástechnikával és a malomiparral kapcsolatos műszaki újítások is.

Jelen gyűjteményünk ennek a sorozatnak az első darabja.

Sok felfedezés és ötlet nem jutott el a megvalósulásig, de hírük fennmaradt. Ami viszont realizálódott, gyakran heves vitákat váltott ki. Az igazán sikeres műszaki és tudományos találmányok elsőbbségének jogát, mint ahogy azt sokszor tapasztaltuk, több nemzet is magáénak vallja. Hosszú lenne felsorolni, hogy az emberiség történetében hány korszakalkotó találmány útját kísérték végig a pereskedések – különösen akkor, ha többen, egymástól függetlenül alkották meg a találmányt. A tudományos felfedezések is eredményeztek elsőbbségről szóló vitákat. Gondoljunk csak Isaac Newton vitájára Gottfried Wilhelm Leibnizcel a differenciálszámítás feltalálására vonatkozóan, vagy Julius Robert von Mayer és James Prescott Joule elsőbbségért folytatott küzdelmére az energia megmaradásának felismeréséért, de említhetnénk a „relativitás elsőbbségi vitát” is, mely három főszereplőt érint: Jules Henri Poincarét, aki már egy évvel Einstein cikkének megjelenése előtt írt a „relativitás elvéről”, Hendrik Antoon Lorentzet, aki Einstein munkájának alapjait írta meg (Lorentz−Einstein elmélet), valamint Albert Einsteint, aki pedig a speciális relativitáselméletről szóló, mérföldkőnek számító cikkét 1905-ben jelentette meg az Annalen der Physikben.2

A C-vitamin felfedezése évekre elhúzódó komoly jogi és szakmai vitát váltott ki. Ki fedezte fel elsőként: Szent-Györgyi Albert vagy a Pittsburghi Egyetem professzora, Charles Glen King biokémikus?3 Dr. King a Science magazin 1932. április 1-jei számában4 egyértelműen saját eredményének tulajdonította a C-vitamin felfedezését, melyet a citromléből izolált. Ugyanakkor a The New York Times 1932. április 5-i számában megjelent tudósítás is beszámolt a Pittsburghi Egyetem vegyészprofesszorának kutatási eredményéről.5 Hogy végül mégis Szent-Györgyi Albert kapta meg érte a Nobel-díjat,6 annak köszönhető, hogy amerikai kollégáját mindössze két héttel megelőzve, március 18-án ismertette a Budapesti Királyi Orvos Egyesület tudományos ülésén a C-vitamin és a hexuronsav azonosságát: „A J. L. Svirbelyvel7 végzett vizsgálatok kimutatták, hogy ez a hexuronsav nem más, mint a vitamin C. E felfedezéssel tisztázódik a vitamin Chemiája és a szervezetben játszott szerepe.”8 A két tudóstól függetlenül Josef K. Tillmans német kémikusnak9 is sikerült izolálnia a C-vitamint, melyet hexuronsavnak nevezett el. De ez már egy másik történet…

Vannak olyan találmányok, melyeket tévesen magyar eredetűnek tartanak. Jelen kötetünkben Asboth Oszkár esete példa erre. Régóta tartja magát az a legenda, hogy Asboth fedezte fel a helikoptert. Valójában egy 1947-ben megjelent orosz technikatörténeti munka nevezte őt először a helikopter egyedüli feltalálójának, és ez a tévhit azóta is tartja magát. Ideje, hogy ezeket a valótlanságokat végre tisztázzuk. Kötetünk valójában legendaoszlató.

Hogy ki volt vagy ki lehetett egy találmány értelmi szerzője, hosszas kutatást igényel. Több magyar és külföldi közgyűjteményben (levéltár, múzeum, kézirattár, magángyűjtemény, családi hagyatékok stb.) végeztünk kutatást, hogy eredeti dokumentumok segítségével rávilágítsunk a találmányok eredetére és keletkezésük körülményeire. Kutatásainkban segítségünkre voltak a hazai és külföldi szabadalmi hivataloknál bejelentett és oltalom alá került találmányok adatai.

Kötetünkben megmutatjuk azt is, hogy egy-egy kudarcba fulladt vagy sikeres vállalkozás mögött milyen emberi tényezők voltak. Mert ne feledjük, hogy a találmányok és felfedezések mögött emberi sorsok állnak! Az alkotásaikon keresztül bepillanthatunk az életükbe: mik motiválták őket, hogyan dolgozták fel a sikereiket, kik segítették vagy gátolták a kutatásaikban, mi adott erőt nekik, ha kudarcot vallottak?

Tisztában kell lennünk azzal, hogy a találmányok többsége nem egy ember nevéhez köthető, mivel mögötte egy egész kutató és tervező csapat működik. Példa erre az Egyesült Izzólámpa és Villamosság Rt.10 kutatólaboratóriuma, ahol olyan nagyszerű kutató mérnökök dolgoztak, mint Bródy Imre, akinek a kriptonégőt, és Selényi Pál, akinek a fénymásoló ötletét köszönhetjük, de ott végezte világhírű Hold-radar-kísérleteit Bay Zoltán is.

Ugyanilyen legendás volt a Ganz és Társa Vasöntő- és Gépgyár Részvénytársulat elektrotechnikai osztálya is,11 mely a villamosgép-gyártás bölcsőjének tekinthető.12 Gyors ütemű fejlődésében olyan kiváló felkészültségű mérnökök vettek részt, mint Déri Miksa, Bláthy Ottó Titusz, Zipernowsky Károly, Bánki Donát és Kandó Kálmán.

Szerepelnek olyan tudósok a kötetben, akinek a nevéhez több ismert találmány és szabadalom fűződik: Jedlik Ányos, Bláthy Ottó Titusz, Bánki Donát, Eötvös Loránd és Kármán Tódor neve ékes példa erre. Szerepel olyan feltaláló is, aki, bár külföldön látta meg a napvilágot, de országunkat gazdagította a hírnevével. A Svájcból Magyarországra települt Ganz Ábrahám munkásságára méltán lehetünk büszkék.

A magyar találmányok történetében gyakran előfordult, hogy egy-egy magyar újítás külföldön realizálódott. Ennek elsősorban az anyagi támogatás hiánya volt az oka, számos esetben pedig a politika hiúsította meg a találmányok megvalósítását vagy a szabadalmi oltalom alá került műszaki újítások érvényesülését. Jánosi Marcell flopilemeze vagy Dulovits Jenő tükörreflexes fényképezőgépe a Rákosi-korszak korlátolt, vaskalapos politikájának esett áldozatául.

Nem véletlen, hogy a kötetben szereplő tudósok és feltalálók többsége külföldön érte el sikereit. A magasan kvalifikált, egzakt tudományok képviselőnek vallomásaiból az derül ki, hogy Amerikában és Nyugaton a gazdagabb, jobban támogatott tudományos műhelyek, magas színvonalon felszerelt laboratóriumok és egyetemi műhelyek nagyobb lehetőséget nyújtottak tudományos kísérleteikhez és eredmények eléréséhez. Elsősorban a természettudósok és a mérnökök örvendhettek az elismerésnek és ezzel együtt a befogadásnak, számukra nem is jelentett gondot az integrálódás. A matematikai gondolkodás, nyelv és szókincs, mely a természettudományok egyik alapmódszere és jellegzetessége, segítette a könnyebb beilleszkedést. Tudásuk nemzetközibb volt, mint bármely más tudósé.

Másrészről Európának ebben a szegletében gyakran működtek olyan politikai erők, melyek a magyar értelmiségiek ezreit üldözték el hazájukból. Így volt ez a múlt században is, amikor sokan kényszerültek vándorútra. Magyarország 20. századi történelme bőven szolgáltatott indokot erre. Voltak, akik politikai okokból, s voltak, akik a jobb élet reményében hagyták el az országot. Mindegy is, hogy ki milyen szándékkal vágott neki a nagyvilágnak, szeretné megőrizni emléküket ez a kötet.

Nehéz belegondolni abba, hogy hány és hány tehetséggel gazdagodhatott volna a magyar szellemi élet, ha világraszóló sikereiket nem idegenben, hanem itthon érik el. Talán másként és más irányba fejlődött volna az életünk. Néhányan közülük mégis itthon találtak végső nyugalomra, mint például Szilárd Leó és Hevesy György.

Kötetünk mind a kutatók, mind pedig a magyar művelődéstörténet iránt érdeklődő olvasók számára sok új és értékes információt tartalmaz, reméljük, hogy forrásgyűjteményünk az oktatásban is komoly segédanyagként használható fel.

A szerkesztés és szövegközlés szempontjai: a kötetben a szövegközlésnél elsősorban a történeti forrásközlés szabályait vettük alapul. Igyekeztük a korabeli nyelvi állapotot érzékeltetni, ezért meghagytuk azokat a régies alakokat, formai archaizmusokat, kiejtésbeli sajátosságokat, melyek a kor hangulatát és írójuk stílusát érzékeltetik.

A végjegyzetek a fontosabb könyvészeti és bibliográfiai adatokon túl a jelentősebb intézmények, pártok és egyesületek nevét is tartalmazzák.

Hosszabb lélegzetű vallomások, levelek, naplórészletek vagy vallomások esetében – helyhiány miatt – rövidített formában közöljük az egyes szövegeket. A szövegelhagyást, rövidítést minden esetben „…” jellel jeleztük.

Köszönetnyilvánítás

Budapest Főváros Levéltára

Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Levéltára

Déri Múzeum Irodalmi Gyűjteménye (Debrecen)

ELTE Egyetemi Könyvtár és Levéltár

ELTE Gothard Asztrofizikai Obszervatórium Archívuma

Erdélyi Nemzeti Történeti Múzeum (Kolozsvár)

Göcseji Múzeum (Zalaegerszeg)

József Attila Városi Könyvtár és Múzeum (Makó)

Magyar Kereskedelmi és Vendéglátóipari Múzeum

Magyar Műszaki és Közlekedési Múzeum

Magyar Műszaki és Közlekedési Múzeum Elektrotechnikai Múzeum

Magyar Műszaki és Közlekedési Múzeum Műszaki Tanulmánytár

Magyar Műszaki és Közlekedési Múzeum Magyar Ganz Ábrahám Öntödei Múzeum

MNM Történeti Fényképtár

Magyar Tudományos Akadémia Kézirattára

MTA Könyvtár és Információs Központ

MNL Országos Levéltára

MNM Semmelweis Orvostörténeti Múzeum, Könyvtár és Adattár

Richter Gedeon Nyrt. Richter Emléktár

Semmelweis Egyetem Levéltára

SZTE Klebelsberg Könyvtár Képtár és Médiatéka

SZTFH Eötvös Loránd Emlékgyűjtemény

Tomori Lajos Múzeum

Külön megköszönöm Batalka Krisztina, Fabó Beáta, Gadányi György, Gács János, Holl András, Keszthelyi Sándor, Kulcsár Anna, Kutor László, Mitu Melinda, Molnár László, Ötvös Anna, Sebők Tibor, Rácz Sándor, Sragner Márta és Szabó Péter Gábor segítségét .

(Cs. G .)

Akik gyógyítottak

Semmelweis Ignác,
az anyák megmentője

„Az első orvosi írótól, Hippokratestől fogva, a legújabb korig, minden idők orvosainak megtámadhatlan meggyőződése volt, hogy azokat a szörnyű pusztításokat, melyeket a gyermekágyi láz visz véghez a gyermekágyasok közt, epidemikus, azaz atmospherikus befolyások okozzák, vagyis olyan befolyások, melyek az orvos beavatkozása alól kivonják magukat és pusztító hatásukat szabadon és feltartóztathatlanul fejtik ki. Nékem 1847-ben a bécsi nagy szülőházban sikerült kimutatnom, hogy ez a nézet téves, és hogy minden egyes esete a gyermekágyi láznak fertőzés következtében keletkezik. Ama rendszabályok következtében, melyeket nézetemnek megfelelően felállítottam, Bécsben 21 hónapon, a Szt. Rókus-kórházban 6 éven, és a pesti klinikán egy esztendőn keresztül nem észleltem járványt három olyan intézetben, melyeket állandóan látogattak a szörnyű járványok.”

(Semmelweis Ignác)

Semmelweis Ignác Fülöp (szül. Ignatius Semelveis) Budán született 1818. július 1-jén,13 és a Bécs melletti Oberdöblingben hunyt el 1865. augusztus 13-án.

Apja Semelveis József fűszerkereskedő, anyja Millerin Terézia.

Orvos, egyetemi tanár, „az anyák megmentője”.

Iskolái: Középiskolai tanulmányait a várbeli Egyetemi Katolikus Gimnáziumban és Székesfehérváron a Ciszterci Szent István Gimnáziumban14 végezte (utóbbi helyen csak egy évet járt). 1835-ben befejezte a gimnáziumot, és beiratkozott a Pesti Tudományegyetem kétéves bölcsészeti kurzusára. 1837-ben jelentkezett ugyan a Bécsi Egyetem jogi karára, azonban még ebben az évben átiratkozott az orvosi karra. Egy év múlva visszatért Pest-Budára, a Pesti Tudományegyetem Orvosi Karára, majd 1840-ben újra a Bécsi Egyetem Orvosi Karára kezdett járni. 1844-ben szerezte meg orvosdoktori diplomáját Bécsben a Tractatum de Vita Plantarum című botanikai doktori értekezésével,15 majd még ebben az évben a szülészmesteri oklevelet is megszerezte, 1845-ben pedig sebészdoktorrá avatták.

Semmelweis Ignác 1847-től 1851-ig a Bécsi Általános Kórház (Wiener Allgemeine Krankenhaus, AKH) orvosa volt, amely a Bécsi Orvostudományi Iskolának (Wiener Medizinischen Schule) volt az egyik központja. 1846. február 27-én ideiglenes, majd július 1-től végleges minőségben segédtanárrá nevezték ki a közkórház I. számú szülészeti klinikájára.16 Itt szembesült azzal, hogy azoknál a nőknél, akiknél a szülés huzamosabb ideig tartott, 24-36 óra alatt újszülöttjükkel együtt gyermekágyi lázban hunytak el. Azt is megfigyelte, hogy azok a nők, akik a kórodán kívül szültek, nem betegedtek meg, s ugyanezt tapasztalta koraszüléseknél is. A kórház több évtizednyi szülészeti és halálozási adatait tanulmányozva, egyértelmű volt számára, hogy a közkórház két különálló klinikáján, az I. és a II. számú klinikán eltérőek voltak a halálozási arányszámok. Az I. számú klinikán, ahol az orvosok és orvostanhallgatók az elhunytak boncolását végezték, összehasonlíthatatlanul több volt a haláleset. A II. osztályon, ahol pedig bábákat képeztek, bár nagyobb volt a zsúfoltság, jóval kisebb volt a halandóság: „Az olyan szülőházak, amelyek nem tanintézetek, vagy amelyek csak a bábák tanítására szolgálnak, kevés kivétellel kedvezőbb viszonyokat tüntetnek fel, mint a szülészképző intézetek.”17 Ennek okát abban látta, hogy a csupasz kézzel boncoló orvosok a még terhes vagy szülésen átesett nők vizsgálata közben a „bomlott szerves anyagot,” baktériumot juttattak be az anyák szervezetébe, melynek következtében vérmérgezés (szepszis) lépett fel. Később azt is megállapította, hogy a kórokozók a fehérneműknek, a kötszereknek és az orvosi műszereknek köszönhetően is terjednek. Egy tragikus baleset során jött rá arra, hogy a gyermekágyi lázat18 a pyaemia (gennyvérűség), a vérmérgezés súlyos formája okozza. Történt ugyanis, hogy az egyik orvostársa, Jakob Kolletschka igazságügyi orvosszakértő professzor19 hirtelen elhalálozott, miután hullaboncolás közben az egyik orvosnövedék vigyázatlanul megvágta a kezét a szikéjével.

Semmelweis, tanulmányozva a gyermekágyi lázban elhunyt anyák és a vérmérgezésben elhalálozott orvosprofesszor boncolási jegyzőkönyvét, rájött arra, hogy a vérmérgezést és a gyermekágyi lázat egy és ugyanazon kórokozó okozza: „…ellenállhatatlan erővel tolult lelkem elé azonossága annak a betegségnek, melyben Kolletschka elhúnyt, azzal a betegséggel, melyben annyi sok száz gyermekágyast láttam elpusztulni. Hiszen a gyermekágyasok is vivőér-, nyirokedény-, hashártya-, mellhártya-, szívburok-, agykéreggyulladásban haltak el s a gyermekágyasoknál is fejlődtek metastasisok. Éjjel-nappal üldözött Kolletschka betegségének képe s egyre növekedő határozottsággal kellett elismernem, hogy az a betegség, a melyben Kolletschka meghalt és az a betegség, melyben annyi száz gyermekágyast láttam elpusztulni, egy és ugyanaz.”20 Önmagának is komoly lelkiismereti válságot okozott az a tény, hogy a kórházban alkalmazott boncolási protokollt követve, ő is több anya halálát okozta, amikor az anyák nőgyógyászati vizsgálatakor szervezetükbe juttatta a halálos kórt. Ezek után kereste a módját, hogyan lehetne védekezni a fertőzés ellen. Hosszas tanulmányozás után jött rá, hogy a boncolás utáni egyszerű kézmosás nem pusztítja el a kórokozókat, csak a körömkefével végzett klórmeszes oldattal történő kézmosás. S amikor 1847. májusától lehetővé tették az orvosoknak a klórmészoldattal történő mosakodást a várandós nők vizsgálata előtt, jelentősen csökkent osztályán a gyermekágyi lázban elhalálozott anyák száma. Semmelweis hiába folyamodott 1849. március 20-án magántanári címért szülészetből, elutasították, s csak nyolc hónappal később, 1850. október 10-én nevezték ki, azzal a meghagyással, hogy: „demonstratióimat és a gyakorlatokat bábon (phantom) kell végeznem. Egy ennyire megszorított magántanárságnak semmi hasznát sem vehettem, mert a törvény a magántanárok bizonyítványainak érvényessége szempontjából ép oly terjedelmű tanítást követel tőlük, mint a professoroktól, ezeknek pedig nem volt megtiltva, hogy hullán végezzék demonstratióikat és gyakorlataikat. Ezért 1850 októberében szülővárosomba, Pestre költöztem.”21 Semmelweis érdemeit a bécsi orvosi kar többségében nem ismerte el. Különösen orvoskollégái – Anton von Rosas, Rudolf Virchow, Eduard Kaspar Jakob von Siebold, Friedrich Wilhelm Scanzoni von Lichtenfels, James Young Simpson, Johann Klein és Joseph Späth – szálltak vele szembe. A bécsi orvosi kar kiemelkedő képviselői között azonban voltak, akik támogatták: Joseph Škoda,22 Carl von Rokitansky23 és Ferdinand Ritter von Hebra.24

Pesten, a Rókus Kórház főorvosaként is alkalmazta a klórmeszes kézmosást, mely szintén látványos eredményt hozott. Sebészként is jelentős érdemeket szerzett, 1863-ban először végzett petefészek-eltávolítást, és 1857. március 19-én másodikként császármetszést hazánkban.

Az egyetemi almanachok tanúbizonysága szerint az 1855/1856–1864/1865. tanévekben a pesti Tudományegyetem Orvosi és Sebészeti Karán volt az elméleti és gyakorlati szülészet ny. rendes tanára, 1861-től pedig a II. Orvos-Sebészeti Intézet Szülészeti Kórodájának igazgatója. A gyakorlati oktatás alatt külön Utasítványban tette kötelezővé a klórmeszes kézmosást minden boncolást végző hallgató számára.25 Ugyanakkor levélben fordult a Budai Helytartó Tanácshoz, melyben kérte, hogy az általa alkalmazott gyermekágy láz elleni „óvszert” országszerte a kórházaknál is bevezessék.26 Ennek eredményeként adta ki 1862. szeptember 1-jén a Helytartótanács valamennyi Törvényhatóságnak szóló 36.481/1862. számú rendelkezését: „hogy a’ fennemlített szerzőtől kitűnő szakavatottság és tanulmányossággal a gyermekágyi lázról írt művében foglalt, ezen óveljárást úgy az orvosoknak valamint a seborvosoknak és szülészeknek és bábáknak is figyelmébe behatólag ajánlja, és a kórházakban mindenütt alkalmazásba hozza.”27

Valaki szóvá tette, hogy Semmelweis két helyen is vezetői pozíciót tölt be, és kérte, hogy az egyikről váltsák le.

Semmelweis halálával kapcsolatban megoszlanak a vélemények.28 Tény, hogy elborult elmével szállították 1865. július 31-én a Döblinghez közeli dél-ausztriai elmegyógyintézetbe, ahol 14 nap elteltével elhunyt. Hosszan elhúzódó betegségét és halálát az orvostörténészek többsége ma már szifilisz fertőzésnek tulajdonítják. Ezt támasztja alá az 1902. évi Orvosi Hetilap Gynaekologia című mellékletében olvasható Bruck Jakab orvostudor29 halálára írt nekrológ is: „Különös és szomorú játéka a sorsnak, hogy mint Semmelweis, úgy Fleischer József és Bruck Jakab is életük utolsó éveit a paralysis progressiva hosszú, sötét éjjelében töltötték el. Fleischer József, aki Semmelweis tanítványa volt…”30 A Semmelweis Egyetemnek a jeles orvosról írt életrajzában („Semmelweis 200”) pedig az olvasható, hogy a pályája kezdetén boncolás közben szerzett lueszes (szifiliszes) fertőzés mellett a „jobb kezén kialakult lassú lefolyású csontvelőgyulladásból támadt szepszisben halt meg”.31 Földi maradványait 1891-ben hozták haza a schmelzi temetőből, és a Kerepesi temetőben emeltek neki síremléket. Hamvait végül szülőházának udvarán helyezték el 1965-ben, mely jelenleg a Semmelweis Orvostörténeti Múzeumnak ad helyet.

*

„Meggyőződésemhez híven tanúságot kell itt tennem, hogy csak a jó isten ismeri azok számát, kik miattam idő előtt szállottak sírba. Én oly mértékben foglalkoztam hullákkal, mint amennyire csak kevés szülész foglalkozott. Ha ezt más orvosra is értem, azzal csak egy oly igazságot kívánok öntudatunkra hozni, amelyet az emberi nem mérhetetlen szerencsétlenségére annyi sok évszázadon keresztül nem ismertek fel. Bármily fájdalmas, bármily nyomasztó az ilyen beismerés, nem a letagadásban rejlik ellenszere, és ha nem akarjuk, hogy állandóvá legyen ez a szerencsétlenség, akkor ezt az igazságot az összes érdekelteknek tudomására kell hozni. Minekutána azt láttuk, hogy az első szülészeti klinikának a másodikéhoz viszonyított halálozási többletét azokban a hullarészekben és eres anyagokban kell keresni, melyek a vizsgáló kezét bemocskolták, az első szülészeti klinikán előfordult s mindeddig megoldhatatlan tünemények is meglelték keresetlen magyarázatukat. Minden napnak reggeli óráiban a tanár a hallgatókkal, a délutániakban pedig a tanársegéd a hallgatókkal általános beteglátogatást tart, melyen az összes ott levő vajúdók és terhesek a hallgatóság tanítása céljából megvizsgáltatnak. A tanársegédnek ezenkívül a tanár reggeli látogatása előtt az összes vajúdókat meg kell vizsgálnia, hogy a tanárnak jelentést tudjon róluk tenni. Ily módon ha valamely vajúdó nő a tágulási idő elhúzódása miatt egy vagy több napot a szülőszobán töltött el, biztosra vehető, hogy több ízben vizsgálták meg hullarészekkel vagy eres anyagokkal bemocskolt kezekkel s okozták ily módon a gyermekágyi lázat, ezért haltak meg ezek, mint már előbb említettük, csaknem kivétel nélkül valamennyien. Minekután a chlormosások következtében már csak tiszta kézzel történtek a vizsgálatok, a halálozás is megszűnt azoknál, kiknél a tágulási időszak elhúzódott, s az elhúzódás maga is ép oly veszélytelenné vált, mint amilyen az a második osztályon már megelőzőleg volt.”

Közölve: A gyermekágyi láz kóroktana, fogalma és prophylaxisa. Írta Semmelweis Ignácz Fülöp, az orvostudományok és a sebészet doktora, a szülészet mestere, az elméleti és gyakorlati szülészet ny. r. tanára a Pesti Kir. Magy. Tudomány Egyetemen, stb. Pest, Wien és Leipzig, Hartleben C.A. Kiadása, 1861. In. Semmelweis Összegyűjtött Munkái. A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára megbízásából összegyűjtötte és egy részét németből fordította Győry Tibor dr., az orvostörténelem magántanára a Budapesti Kir. Magyar Tudományegyetemen. [A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára XCVI. kötet] Budapest, a Társulat sajátja, 1906, 124-125. p.

Portré forrása: HU-SEKL 318. Magyary-Kossa Gyula képgyűjteménye, IX/59/26

A bécsi Allgemeines Krankenhaus metszete 1784-ből (Josef & Peter Schafer). (Forrás: Wikipédia)

Semmelweis Ignác cikke az Orvosi Hetilap 1858. január 10-i számában (második folyam, 1. szám, 1. p.): „A gyermekágyi láz kórtana.”

Budapesti Tudományegyetem Orvostudományi Kar (ma Semmelweis Egyetem) I. sz. Szülészeti és Nőgyógyászati Klinika. A felvétel 1895 körül készült. (Forrás: Fortepan/Semmelweis Egyetem Levéltára, képszám: 74635)

A Kir. Magyar Tudomány-Egyetem Orvostanári testülete 1863. Semmelweis keresztbe tett karral áll, jobbra tőle Balassi János ül, balra Diescher János. (Forrás: Wikipédia)

Semmelweis Ignác Utasítványa. (Pesti m. k. egyetemi szülészeti kóroda, Pest, 1861. május 27.) HU-SEKL 301. Semmelweis-gyűjtemény 1. doboz.

Egész alakos fotó Semmelweis Ignácról. HU-SEKL 318. Magyary-Kossa Gyula képgyűjteménye, IX/59/16

Richter Gedeon
lázcsillapítója

„Örömömre szolgál továbbá, hogy alkalmam nyílik ezúttal kifejezést adni mély hálámnak azon orvos urak iránt, akiknek beható kísérletei, megfigyelései és irodalmi tanulmányai lehetővé tették, a mit sokan képtelenségnek hittek, azt t.i., hogy magyar gyógyszerkészítményekkel sikerült legyőzni a külföldi behozatal versenyét."

(Richter Gedeon)

Richter Gedeon a Heves megyei Ecséden született 1872. szeptember 23-án,32 és Budapesten hunyt el 1944. december 30-án.33 Az elhalálozás időpontja bíróilag lett megállapítva. 1944. december 30-án egy nyilasosztag a ferencvárosi Duna-parton a Dunába lőtte.

Apja Richter Adolf, anyja Engel Róza.

A hazai gyógyszeripar és a nagyüzemi gyógyszergyártás megteremtője.

Iskolái: A gyöngyösi Őrangyal gyógyszertárban töltötte 2 év 11 hónapos gyakornoki idejét.34 1893 augusztusában Kolozsváron kapta meg gyógyszerészgyakornoki végbizonyítványát, mely előfeltétele volt a kétéves egyetemi képzés megkezdésének.35 Az 1893/1894. tanévben kezdte meg egyetemi tanulmányait a Budapesti Királyi Magyar Tudományegyetem gyógyszerészettan karán, ahol 1895-ben kapta meg gyógyszerészi oklevelét.

Richter Gedeon kétéves tanulmányútja során a belső elválasztású mirigyek kivonatainak gyógyászati alkalmazását tanulmányozta. Nem véletlen, hogy később a Richter-gyár az organoterápiás hormontartalmú gyógyszerkészítményeivel vált híressé.

Sikertörténete 1901-ben, az Üllői úton lévő Sas patikából36 indult el, amelyet az Ecséden megörökölt földbirtokából vett.37 A patika laboratóriumában többféle, később nemzetközileg is elismert gyógyszert kísérletezett ki. Állati szervekből – mellékveséből, pajzsmirigyből, heréből és petefészekből, agyalapi mirigyből és hasnyálmirigyből – kivont készítményeket gyártott. Az első gyógyszerek között volt a Tonogén Suprarenale, mely mellékvesehormonból kivont készítmény volt. Az adrenalin hatóanyagú oldatnak vérnyomáscsökkentő, vérzéscsillapító és érösszehúzó hatása volt, és 1902-ben került forgalomba. 1903-ban több organoterápiás tablettája is forgalomba került, melyből különösen a juhpajzsmirigyet tartalmazó Thyreoidea és az Ovárium jelentős. Az utóbbi tablettánként 2 gr. sertéspetefészek hatóanyagait tartalmazta, s különösen a havi vérzés, valamint a klimax rendellenességei ellen volt hatásos. A hypophysis hátsó lebeny kivonatát tartalmazó, anyaméh-összehúzó hatású hormonális készítménye a Glanduitrin volt (1912). Richter 1907-ben Kőbányán, a Cserkesz utca 63. szám alatt megalapította a róla elnevezett Vegyészeti Gyárat, melyet jelentős állami kedvezményekben részesített a Kereskedelemügyi M. Kir. Minisztérium.38 A hormonkészítmények mellett már gyógynövények ipari méretű feldolgozásával is foglalkoztak a gyárban. A tisztított gyűszűvirág-alkaloid, az Adigán nevű digitális készítmény, mely 1912-ben került forgalomba, kedvező hatással volt a szív véredényrendszerére, illetve a vesegyulladással kapcsolatos idegrendszeri és anyagcsere-elváltozásokra. A húszas években váltak ismertté a szülészeti és nőgyógyászati esetekben alkalmazott anyarozskivonatok, az Ergosecan (1923) és Ergám (1927) tabletták. Az 1910-es években szintetikus gyógyszereket is gyártottak. Az első készítmény azonban nem orvosság, hanem egy fertőtlenítőszer, a Hyperol volt, mely az első világháborúban fontos szerepet töltött be. A leghíresebb szintetikus készítménye a gyulladás-, láz- és fájdalomcsillapító Kalmopyrin (acetylsalicylsavas calcium) volt, mely 1912-ben került forgalomba. A szintetikus tartalmú gyógyszerek gyártása azonban a harmincas évek második felétől gyorsult fel. A cég 1923-ban alakult át részvénytársasággá, Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Rt. néven.39 Mindössze három évvel a világ első inzulinkészítményének forgalomba hozatala után, 1926-ban a gyár maga is előállította szintetikus úton az inzulinkészítményét.40 Az 1930-as évek második felétől pedig már „elhúzódó hatású” inzulint is gyártott Zinkprot-Insulin néven. Híres volt szívgyógyszere is, az Atriphos, melyet érgörcs, angina pectoris esetén eredményesen alkalmaztak. A tiszta ATP-oldat volt az első kémiailag definiált preparátum. 1941-ben pedig sikerült előállítania az első szintetikus ösztrogént, a Stilbestrolt.

Az 1920-évek második felétől már közel száz organoterápiás gyógyszert készített a gyár, s emellett még több mint félszáz Hormogland terméket forgalmazott. Számtalan szabadalma volt, melyek közül az elsőt 1905. október 27-én nyújtotta be a tojássárgájából kinyert lecitin albuminát előállítására.

Richter módszeresen építette ki a külföldi kapcsolatait, és figyelt a gyógyszerek exportértékesítésére. A Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Rt. fennmaradt iratanyagából41 az derül ki, hogy a ’30-as és ’40-es években nem egy országgal kötöttek képviseleti szerződést, hanem valamely város, illetve annak környékén történő eladásra adtak megbízást egy - egy cégnek vagy magánszemélynek. A gyár eladási képviseleti szerződésein és exportlevelezésén keresztül nyomon tudjuk követni azt is, hogy hány országban, mely cégeken és képviselőkön keresztül folyt a gyógyszerek forgalmazása és értékesítése. 1910-ben Németországban Richter például a Dr. Haase, Max & Schreiber, Martin berlini gyógyszerészeknek adott kizárólagos jogot gyógyszerei forgalmazására. Az 1920–1930-as években Európán kívül Ázsiában, Afrikában, Észak-, Közép-, és Dél-Amerikában s végül Ausztráliában is volt képviselete a Richter-féle gyógyszerkészítményeknek. A gyár exportosztálya nemcsak fiókokkal és leányvállalatokkal állt kapcsolatban, hanem bankokkal, reklámügynökségekkel, kiadóvállalatokkal és szakmabeli gyógyszerészekkel, orvosokkal és gyárakkal is. Külföldi reklámkapcsolatainak kiépítésére és marketingfeladatok végzésére jelentős számú képviselőt foglalkoztattak.

A kormányzó a miniszterelnök előterjesztésére Richter Gedeon vezérigazgatónak – a közgazdaság terén kifejtett érdemes tevékenysége elismeréséül – a magyar királyi kormány főtanácsosa címet adományozta.42

Az 1929. május 19-én megnyíló, Barcelonában megrendezett Nemzetközi Kiállításon a Hormogland termékcsaláddal elnyerte a Nagydíjat. A cég további tizenegy aranyérmet kapott termékeiért a különböző világkiállításokon.

Portré forrása: Wikipédia

Richter Gedeon gyakornoki végbizonyítványa. Richter Gedeon Nyrt. Richter Emléktár

Kalmopyrin tabletta doboza, 1912. Richter Gedeon Nyrt. Richter Emléktár

A lecitin albuminát szabadalmi okirata 1905-ből. Richter Gedeon Nyrt. Richter Emléktár

Schick Béla
diftériatesztje

„Ha kisgyereket hoznak a kórházba, igen helytelen érzékre vall, ha az orvos azonnal az ágyba dugja és elkezdi szurkálni. Helyesebb, ha az orvos megvárja, amíg a gyerek megszokja a környezetét.”

(Schick Béla)

Schick Béla (szül. Schik Béla) az egykori Bogláron43 született 1877. július 16-án,44 és New Yorkban hunyt el 1967. december 6-án.

Apja Schik Jakab gabonakereskedő, anyja Schnell Janka.

Orvos, gyermekgyógyász, egyetemi tanár, az egész világon használt ún. Schick-teszt kifejlesztője, a modern allergológia és immunológia egyik megalapítója.

Iskolái: Grazban járt középiskolába (K.K. Ersten Staats-Gymnasiums in Graz), ahol 1894-ben fejezte be tanulmányait. A grazi orvosi egyetemen tanult tovább, és 1900. május 5-én nyerte el orvosi oklevelét. Theodor Escherich asszisztense lett a grazi gyermekklinikán, s miután Escherich 1902-ben Bécsben kapott katedrát, követte őt. A bécsi egyetem orvosi karán 1907-ben tanársegéddé, 1908-ban másodorvossá, 1912-ben magántanárrá habilitálták, majd 1918-tól rendkívüli tanárrá nevezték ki. 1923-ig dolgozott a bécsi gyermekklinikán, majd az Egyesült Államokba ment. New Yorkban a Columbiai Egyetem oktatója volt 1928-tól 1942-ig. Közben vendégprofesszor volt a New York-i Albert Einstein Orvostudományi Főiskolán (Yeshiva Egyetem).

Hogy fogékony-e valaki a diftériafertőzésre (torokgyík), annak felismerésére Schick Béla egy rendhagyó bőrreakciós tesztet dolgozott ki, mely Schick-próba néven vonult be a köztudatba. Clemens von Pirquet-vel45 együtt, akivel Grazban, majd a bécsi Szent Anna Kórházban működő Egyetemi Gyermekkórházban dolgozott Theodor Escherich professzor asszisztenseként, 1905-ban ismertette először a teszt lényegét. Megfigyelték, hogy a bőrbe oltott diftériatoxin különböző bőrreakciókat váltott ki, annak megfelelően, hogy a beoltott mennyire volt ellenálló, illetve fogékony a fertőzésre. Voltak olyan gyerekek, akiknél az oltás hatására semmiféle bőrreakció nem volt tapasztalható, ők rendelkeztek megfelelő antitesttel a betegség kórokozójával szemben, akiknek viszont nem alakult ki a szervezetében megfelelő védelem, azokból pozitív „allergiás” bőrreakciót váltott ki az oltás. Schick így írta le a tesztet: „Egy kis mennyiségű diftéria toxin bőrbe történő befecskendezésével megállapítható, hogy az egyén fogékony-e a diftériára vagy sem. Ha nincs reakció az injekció beadásának helyén, az immunitást jelent a betegséggel szemben. Ezt negatív reakciónak nevezik, és bizonyítja azon anyagok jelenlétét a szervezetben, amelyek semlegesítik a diftéria toxint. Azokban az esetekben, amikor ilyen anyagok hiányoznak, a vizsgálat helyén kifejezetten vörösség jelenik meg, és ezt pozitív reakciónak nevezik. Ez utóbbi diftériára való fogékonyságot jelent.”46 Ezek az „allergiás” esetek, és az általuk közösen megteremtett új tudománynak, az allergiológiának az alapjait is közösen fektették le Die Serumkrankheit című, Bécsben, 1905-ben kiadott könyvükben.47

A diftéria ellen szérumterápiát alkalmaztak. Lovakban termeltetett antitoxinnal immunizálták a gyerekeket. A lószérum ellen termelődő antitestek azonban egy-két hét elteltével szérumbetegséget váltottak ki a beoltott gyermekekből, amely magas lázzal, a nyirokcsomók megduzzadásával, ízületi gyulladással, fehérjevizeléssel és csalánkiütéssel járt. Idővel a megfelelő mennyiségű ellenanyag vagy az antigén megjelenésével ezek a tünetek általában megszűntek. Persze a többször oltott gyermekek esetében tapasztaltak heves, sőt végzetes allergikus reakciókat is. Hazánkban e téren a szérumtermelés megindítása és alkalmazása Preisz Hugó – évtizedeken keresztül irányította a diftéria elleni szérum termelését –48 és ifj. Bókay János nevéhez fűződik, aki pedig először írta le a szérumbetegségre vonatkozó megfigyeléseit .49 Érdekes, hogy Magyarországon 1923-ig gyógyászati célra csak a diftériaszérumot állították elő. A szérumot50 kezdetben a Pápay-féle Oltóintézet51 és a Magyar Királyi Bakteriológiai Intézet egyik részlege, a Preisz Hugó vezetése alatt álló Állami Diftériaszérumot Termelő Intézet állította elő .52

Mind a diagnosztikai próbák, mind pedig a szérumbetegség összefügg az immunológiával és az allergiával,53 amelynek terén korszakalkotó munkát végzett Schick Béla. Az immunológia hazai történetében kell megemlítenünk Hutÿra Ferenc, Manninger Rezső, Libermann Leó, Freund Gyula, a „magyar Ramon”, Szélyes Lajos és Detre László nevét, aki először használta az immunbiológiában ismert „antigén” kifejezést.

A curriculum vitae-je szerint54 Schick 1918 és 1923 között a Bécsi Egyetemen a gyermekgyógyászat rendkívüli tanára lett. 1923-ban az Egyesült Államokba költözött, ahol 1925-től 1942-ig a New York-i Mount Sinai Kórház,55 1928 és 1942 között pedig a Seaview Kórház – mely egykor az ország legnagyobb tuberkulózisszanatóriuma volt –, gyermekgyógyászati osztályának volt az igazgatója. A Columbiai Egyetem Orvosi Karán a gyermekgyógyászat klinikai professzora volt 1928 és 1942 között. 1950-ben a brooklyni Beth-El Kórháznak lett a gyermekorvosa, egészen 1962-ig. 1955-ben a gyermekgyógyászat vendégprofesszora lett az új Albert Einstein Orvostudományi Főiskolán (Yeshiva University, New York). Több amerikai kórház gyermekgyógyászati osztályának volt a tanácsadó orvosa.

A diftéria megelőzése, később pedig a skarlát és a tuberkulózis eredményes kezelése érdekében végzett kutatásokat. A csecsemők és a gyermekek táplálkozási problémáival is foglalkozott.

*

Schick Béla a következőképpen meséli el a történetet:

„The first observation was made by Pirquet on December 21, 1902, in a patient named Egon H. The child, suffering from scarlat fever, had received 100 cc Moser scarlat fever serum on October 13, 1902. After an incubation time of seven days, serum sickness started and lasted several weeks. Fifty days after the first infection the child was reinjected with 2 cc of diphtheria serum because a diphtheria case was discovered on the ward. Fifteen minutes after the injection the child vomited and developed edema of the lips which rapidly spread over the face. A few hours later a general urticaria eruption appeared. The observation that this second injection was followed immediately by a serum reaction constituted the strating point of Pirquet’s study of serum sickness, in which I collaborated and which led finally to the coining of a new term – allergy.”

(Az első vizsgálatokat Pirquet végezte egy H. Egon nevű páciensen, 1902. december 21-én. A gyermek skarlát láztól szenvedett, így 100 egység Moser skarlát láz elleni védő-oltóanyagot kapott 1902. október 13-án. Hét nap lappangási idő múltán, a védő-oltóanyag okozta rosszullétek elkezdődtek, és pár hétig tartottak. 50 nappal az első fertőzést követően, a gyermeket 2 egység diphtéria elleni védőoltóanyaggal oltották be, mert diphtériára utaló jelek mutatkoztak. 15 perccel az injekció után, a gyermek hányni kezdett és ödéma fejlődött ki az ajkain, amely villámgyorsan szétterjedt az egész arcán. Pár órával később általános csalánkiütés jelentkezett. A megfigyelés, amelyben a második injekciót azonnali védő-oltóanyag reakció követett, alkotóeleme lett Pirquet védő-oltóanyag betegségek tanulmányának, amelynek én is részese voltam és amely tanulmányok elvezettek az „allergia” szó megalkotásáig.)

Közölve: Allergie und Asthma. 14-15. köt. Leipzig, Barth, 1968, 299. p.

Portré forrása: Wikipédia

A Schick-próba alkalmazása 1915-ben (Forrás: Wikipédia)

Schick-teszt ampulla. Example of the Schick Test: American Cynamid Company Diphtheria Toxin for Schick Test, Purogenated, 1951. Courtesy National Museum of American History

Id. Korányi Frigyes
tüdővész elleni küzdelme

„Mikor a phthisis megírásával foglalkoztam, tisztán a tudományos célt láttam magam előtt. De minél mélyebben hatoltam bele feladatom megfejtésébe, annál magasabbra emelkedett előttem emberi, társadalmi, gazdasági és nemzeti jelentőségének átérzése.”

(Korányi Frigyes)

Idősebb báró tolcsvai Korányi Frigyes56 (szül. Kornfeld Frigyes) Nagykállóban született 1828. december 10-én,57 és Budapesten hunyt el 1913. május 18-án.58

Apja Kornfeld Sebald59 orvos, anyja Kandel Anna. Egyik fia, Korányi Sándor, belorvos, egyetemi tanár, az MTA tagja.

Belgyógyász, sebész, egyetemi tanár, a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagja (1884. június 5.), az 1886–1887. tanévben a pesti egyetem rektora,60 orvoskari prodékán, 1890-ben az Igazságügyi Orvosi Tanács másodelnöke, 1897. október 20-án pedig elnöke lett. A magyar főrendiház élethossziglani tagja. A Budapesti Királyi Orvosegyesület, az Országos Közegészségügyi Tanács, a Királyi Igazságügyi Orvosi Tanács elnöke. Húsz éven keresztül volt a Magyar Országos Vöröskereszt Egylet egészségügyi bizottságának elnöke.

Iskolái: Elemi iskoláit Nagykállón, középiskoláit Miskolcon, Szatmáron és Egerben végezte.61 A Pesti Egyetem orvosi karán 1844-ben kezdte meg felsőfokú tanulmányait. Nagyobb megszakítással 1849 őszén folytatta. Az 1851/1852. tanévben szerezte orvos- és sebészdoktori oklevelét. 1864-ben a Pesti Egyetem idegkór és gyógytan magántanára lett.62

Korányi Frigyes a modern belgyógyászati klinikai oktatás megteremtője, Európa-szerte ismert orvostudós volt. Orvosi működése során többek között kardiológiai, ideggyógyászati és pulmonológiai kutatásokat végzett.

1865-ben az idegkórtan docensévé, 1866. július 26-án pedig a Pesti Egyetem Orvos-sebészi karán a gyakorlati belgyógyászat ny. r. tanárává nevezték ki63 a Sebészek Belgyógykórodájában. A klinika, melynek igazgatója volt, 1873-től II. számú Belgyógyászati Kóroda néven működött.64 Intézete mindössze két szobából állott, tizenhat betegággyal, összes segédlete pedig egy tanársegéd volt.65 Önéletrajzában megemlíti, hogy 1876-ban sikerült Trefort Ágoston közoktatási miniszter alatt kieszközölni, hogy egy „az új igényeinek megfelelő klinika építessék.66 A klinika az 1880/1881-es tanévben az új Üllői úti épületbe költözött,67 ahol a tudományos tevékenység kétirányú volt: a növendékek betanítása és a „tudományos búvárlat”. A bakteriológia laboratóriumát Babeș Viktor ,68 a kémiai laboratóriumát pedig Udránszky László69 vezette .70 A diagnosztizálás során a fizikális vizsgálatok mellett fontosnak tartotta a laboratóriumi és a röntgenvizsgálatok alkalmazását is. A Korányi-féle iskolában olyan híres orvosok nevelődtek fel a gyakornoki rendszer keretében, mint Bókay Árpád vagy Lumniczer József.

A 18. század végének és a 19. század elejének rettegett népbetegsége, a tuberkulózis (tbc) leküzdésére sokat tett Korányi. Szorgalmazta a vagyontalan tüdővészes betegek ellátását: „A beteg, akit az orvos kezébe veszen – írja –, egy nevelési iskolán kell hogy átmenjen, s ha az a beteg szegény, akkor őt a társadalomnak gyógyíttatni, családját támogatni s ha üdülővé vált, foglalkozása, lakása, élelmezése felől gondoskodni, őt bizonyos fokig adoptálni kell a korszaknak, amelyben élünk.”71 Fontosnak tartotta a tüdővész elleni gyógyintézetek létrehozásán kívül a közegészségügyi intézkedések megtételét, s hogy ez a pusztító népbetegség minél nagyobb publicitást kapjon, fáradhatatlan propagandamunkát végzett: „ki kellett lépni az orvosi körök határaiból és a nyilvánosság elébe vinni azon végtelen szenvedésnek, nyomornak és pusztulásnak ügyét, amelyet a tüdővész okoz. Sehol sem követelték a viszonyok ezt nyomatékosabban és sürgősebben, mint nálunk Magyarországon.”72

Hírlapi közleményeivel73 és a főrendiházban 1896. május 8-án tartott beszédével74 sikerült az „illetékesek” figyelmét felkeltenie. Ekkortól vált országosan is hivatalossá a tüdővész elleni védekezés, amelynek eredményeként született meg az 1898. január 26-án megjelent belügyminisztériumi rendelet a „gümőkóros tüdővész (tuberculosis) ellen való védekezés tárgyában”.75

Az első magyar tüdőbetegek számára építendő népszanatóriumért több fórumon is felszólalt, pénzt gyűjtött, és támogatókat toborzott. Országos pénzgyűjtő mozgalom indult el, melyet híres közéleti személyek is támogattak. „Induljon meg a gyűjtés az egész országban – olvashatjuk a Magyarország hasábjain közzétett felhívásban. – Szegények a filléreiket, gazdagok a forintjaikat, ha bővelkedők a fölöslegüket, a küzdők, amit elvonhatnak maguktól… De adjon mindenki! Építsünk e közadakozásból szanatóriumokat az egész országban. Adjunk jó levegőt, jó táplálékot azoknak, akiktől a végzet ezt is megtagadta. Közadakozásból szebb emlékeket alig állíthatnánk.”76 A Korányi Frigyes kezdeményezésére 1898. május 3-án alakult Budapesti Szegénysorsú Tüdőbetegek Szanatóriumi Egyesülete is a szanatórium létesítését igyekezett előmozdítani.

Így épülhetett meg 1901. november 10-én Budakeszin az első tbc-s betegek gyógyítására alapított Erzsébet királyné Tüdőszanatórium (ma Országos Korányi Pulmonológiai Intézet).77 Elsőként Európában a szanatórium olyan III. stádiumba sorolt, szegény sorsú, súlyos betegeket is felvett gyógykezelésre, „akik hosszabb ideig részesülhettek orvoslásban csekély összegű fizetés fejében vagy teljesen ingyenesen”.78

Tudományos eredményei közé tartozott a beteg fizikális vizsgálatánál alkalmazott kopogtatás módszer, melynek alkalmazási terét kibővítette a gerincoszlopra és a vesékre. Ez a vizsgálati módszer a gerincoszlop mellett kifejlődött daganatok és főértágulatok fölismerésében és a vesék betegségének megállapításában segített. Korányi egyik tudományos felismerése az volt, hogy izzadmányos mellhártyagyulladás (pleuritis exsudativa) esetében paravertebralis79 tompulat található. Ezt a megfigyelését az Albert Eulenburg-féle Real-Encyclopädie der gesammten Heilkundé ben is közzétette.80 Erről a módszerről – Korányitól függetlenül – később Pietro Grocco olasz orvos, valamint Karl Andrejevics Rauchfuss81 orosz belgyógyász is írt (Korányi – Grocco82 – Rauchfuss-féle paravertebralis háromszög). Több mint 150 tudományos közleménye jelent meg. Fő műve az 1894–1900 között megjelent hatkötetes A belgyógyászat kézikönyve, melyet Bókay Árpáddal és Kétli Károllyal szerkesztett.83

*

Fölhívás a magyar emberiséghez

„Fölszólalok, mint ember, és mint magyar. Van egy pusztító vész, mely áldozatait könyörtelenül elragadja. Ez a tüdővész. A rettegett ragályok, az ázsiai kolera, a keleti pestis nem oltanak ki annyi emberéletet, mint a tüdővész. Amazok ellen védekezhetünk határ-zárokkal: ez itt táboroz közöttünk. És hazánk, a szép Magyarország, az erőteljes magyar faj hazája, első sorban áll azon országok között, a statisztika ítélete szerint, ahol a tüdővész legtöbb áldozatot követel.

Mindenkinek meg kell döbbenni erre a szóra, akinek keblében emberi és hazafias szív dobog. Évenkint százezernyi embernek, kenyérkereső apának, családápoló anyának, reményteljes ifjúnak a megmentéséről van szó a mi magyar hazánkban.

E magasztos czélnak elérésére alakult a mellbetegek szanatóriumit fölállító egyesület, melynek legmagasabb védnöke a mi koronás királyunk, aki úgy szereti a magyar nemzetet, ahogy a magyar nemzet szereti őtet.

Hogy ez emberbaráti ügyben én szólalok föl, arra engemet Isten iránti hála kötelez.

Évtizedek előtt, harminc évnél is régebben, oly nagyfokú mellbajban szenvedtem, hogy soha egy új tavaszt nem ígérhettem magamnak; az orvosi tudomány minden gyógyszerét kipróbálta rajtam, kétséges sikerrel. És ime most, késő aggkoromban, Isten kegyelméből épen, egészségben birok a rám nehezült kötelességeknek megfelelni.

Minek köszönhetem én ezt? Isten kegyelme után a jó levegőnek. Az tett újból emberré.

Teljes elismeréssel viseltetem az orvosi tudomány minden gyógyszerei és szérumai iránt, melyekkel a romboló népbetegséget leküzdeni időtlen idők óta törekszenek, de maguk az orvosok hangoztatják, hogy mindazoknál hathatósabb az Istenadta tisztaság, helyes táplálkozás, azon a szervezetet edző eljárások, melyekkel ma a szanatóriumokban gyógyítják a tüdőbetegeket.

Ezt az áldást kívánja megadni a fölállítandó szanatórium a szenvedő emberiségnek Magyarországon.

Egy nagyszerű gyógyintézet emelendő fővárosunk legegészségesebb részén, a budai hegyek szélvédte völgyében, mely orvosi vélemény szerint a legszerencsésebb fekvéssel bír.

Ezen szanatórium fölállításához szükséges összeg előteremtésére szólítjuk fel nemes érzésű közönségünket.

Én magam, ki őseimtől nem örököltem nagy birtokot, kinek a szerencse nem osztott kincseket, ki folytonos munkám után élek, ezer koronával járulok a szent czél eléréséhez.

Bizton hiszem, hogy mindenki, akiben istenfélő, hazát szerető szív dobog, tehetsége szerint sorakozni fog az intézmény létrehozóihoz.

Áldás reájuk!”

Közölve: Jókai Mór: Fölhívás a magyar emberiséghez. Magyarország, 1899. október 1., 3–4. p.

Portré forrása: Korányi Frigyes portréja, fotó: Klösz György, 1894. Forrás: Wikipédia

Budapest, Erzsébet királyné szanatórium. Emeleti fekvőfolyosó a főépületben. Fekvőkúra a szabadban. Balatoni Múzeum - Digitális gyűjtemény. 2015.45250-BM

Képeslap a szanatórium épületegyütteséről. MNM Semmelweis Orvostörténeti Múzeum, Könyvtár és Adattár 83.7.4. Fotó: Blahák Eszter

Jegyzetek

1Selye János: Életünk és a stress. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1969, 21. o.

2Zur Elektrodynamic bewegter Körper; von A. Einstein. Annalen der Physik. Volume 322, Issue 10, 1905, 891–921. p. (ford. „Mozgó testek elektrodinamikája”).

3Charles Glen King (1896. október 22.–1988. január 23.) amerikai biokémikus, aki Szent-Györgyi Alberttel egy időben izolálta a C-vitamint. A C-vitamin előállítására vonatkozó kérelmet Charles G. King és William A. Waugh 1933. szeptember 18-án nyújtotta be az amerikai szabadalmi hivatalhoz. A hivatal végül 1941. március 4-én fogadta el (szabadalom lajstromszáma: US2233417A). King személyes iratai és a kutatásaival kapcsolatos dokumentumok elérhetőek a National Library of Medicine – Digital Collections oldalán: https://collections.nlm.nih.gov/catalog/nlm:nlmuid-9803036-root

4C. G. King, W. A. Waugh: The chemical nature of vitamin C. Science, 1932. április 1. 75. évfolyam, 1944. szám, 357–358. p. Továbbá: C. G. King, W. A. Waugh: The Vitamin C Activity of Hexuronic Acid from Suprarenal Glands. Science, 1932. december 30. 76. évfolyam, 1983. szám, 630. p. Szent-Györgyi és J. L. Svirbely megdöbbenve küldte el később saját jelentését a Nature-nek, megkérdőjelezve King elsőbbségét a felfedezésben.

5Charles Glen King isolates Vitamin C for the 1st time … („Pittsburgh Professor Isolates Vitamin C; Concentrates Substance From Lemon Juice”). The New York Times, 1932. április 5, 23. p.

61937-ben Norman Haworth kémiai Nobel-díjat kapott az aszkorbinsav szerkezetének meghatározásáért (megosztva Paul Karrerrel, aki a vitaminokat kutatta).

7Joseph Louis Svirbely kezdetben C. G. Kinggel dolgozott a Pittsburghi Egyetemen, és megpróbálta izolálni a C-vitamint, H. L. Sipple, O. Bessie, F. L. Smith és W. A. Waugh végzős hallgatókkal együtt. „1929 és 1931 között C-vitamin-koncentrátumokat tudtak készíteni citromléből, és tanulmányozták a C-vitamin-frakciók tulajdonságait.” Dr. Svirbely végül 1931 őszén Magyarországra ment, ahol részt vett Szent-Györgyi Albert kutatásaiban.

8A Budapesti Kir. Orvosegyesület március 18-i ülése. Lelőhely: MNM Semmelweis Orvostörténeti Múzeum, Könyvtár és Levéltár, Budapesti Királyi Orvosegyesület, 1837–1948. 1932. évi iratok, 6. Tudományos ülések jegyzőkönyvei. Online forrás: Budapesti-Királyi-Orvosegyesület-1.pdf. Megjelenés: Budapesti Királyi orvosi Egyesület március 18-i ülése. Előadások: 2. Szent-Györgyi A.: Újabb vizsgálatok a mellékvese működéséről. Orvosi Hetilap, 1932. március 26. 76. évfolyam, 12. szám, 259. p. Lásd még: Hannus István: A C-vitamin szegedi analízise. In: Szent-Györgyi Albert szellemi öröksége. Szegedi Egyetem Tudástár 1. Szerkesztette Újszászi Ilona. Szeged, Szegedi Egyetemi Kiadó, 2014. 60–61. p.

9Josef K. Tillmans (Ramsdorf, 1876. július 4. [ma: Velen], Vesztfália; 1935. február 2. Buchschlag (Frankfurt/Main mellett) német élelmiszer-kémikus.

10HU-MNL-OL-Z (599-609). [A műszaki osztály az üzemigazgatóság, az Izzólámpagyár egyes gyári osztályok, részlegek iratait, szabadalmi és licenciratokat, továbbá Bay Zoltán igazgató iratait foglalja magában.]

11HU-MNL-OL-Z 429-E. Az elektrotechnikai osztály működése, villanyvilágítás bemutatása, kiállítások.

12A Ganz-féle Villamossági Rt. elektronikai műhelyből lett 1906-ban a villamossági osztály.

13Semmelweis Ignác 1818. évi keresztelési anyakönyve. BFL XV. 20.2 Esztergomi Római Katolikus Főegyházmegye, Budapest – Tabán, 1818. évi keresztelési anyakönyv, folyószám nélkül (174. p.) A66 tekercsszám, 0496. felvételszám.

14Zárszózat a Zircz-Ciszterczi Rend Székes-Fehérvári Nagy Gimnasyumában a tanév végén 1835.

15Dissertatio Inauguralis sistens tractatum de Vita Plantarum … Ignatius Philippus Semmelweis Hungarus Budensis. In Theses adnexas disputabitur in Universitatis aedibus die 2. Martii 1844. Vindobonae Typus Caroli Ueberreuter. Online forrás: http://real-eod.mtak.hu/2252/1/ABO_%2BZ157008907.pdf

16Segédtanári állását 1846. október 20-ig töltötte be, majd 1847. március 20-án újra átvette állását, s azt 1849. március 20-ig töltötte be.

17A gyermekágyi láz kóroktana, fogalma és prophylaxisa. Írta Semmelweis Ignácz Fülöp, az orvostudományok és a sebészet doctora, a szülészet mestere, az elméleti és gyakorlati szülészet ny. r. tanára a Pesti Kir. Magy. Tudomány Egyetemen, stb. Pest, Wien, és Leipzig, Hartleben C. A. Kiadása, 1861. In. Semmelweis Összegyűjtött Munkái. A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára megbízásából összegyűjtötte és egy részét németből fordította Győry Tibor dr., az orvostörténelem magántanára a Budapesti Kir. Magyar Tudományegyetemen. [A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára XCVI. kötet] Budapest, a Társulat sajátja, 1906. 82. p. A mű eredeti címe: Die Aetiologie, der Begriff und die Prophylaxis des Kindbettfiebers. Von Ignaz Philipp Semmelweis, Dr. der Medicin und Chirurgie, Magister der Geburtshilfe, o. ö. Professor der theoretischen und practischen Geburtshilfe an der kön. ung. Universität zu Pest etc. Pest, Wien und Leipzig, C. A. Hartleben’s Verlags-Expedition. 1861. VI, 544. p. [Ford.: „A gyermekágyi láz kóroktana, fogalma és megelőzése, Semmelweis Ignác Fülöp, az orvostudományok és a sebészet doktora, szülészmester, a Pesti Királyi Magyar Tudományegyetemen az elméleti és gyakorlati szülészet nyilvános rendes tanára [által]”.]

18A gyermekágyi láz kóroktana. (Aetiologie des Puerperalfiebers.) Semmelweis egyetemi tanár. Orvosi Hetilap, 1858. január 10. 1. szám, 1–5. p.

19Jakob Kolletschka (1803–1847) cseh származású osztrák orvos, a bécsi Közkórházban az igazságügyi orvostan tanára.

20A gyermekágyi láz kóroktana, fogalma és prophylaxisa. In. Semmelweis Összegyűjtött Munkái. A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára megbízásából összegyűjtötte és egy részét németből fordította Győry Tibor dr., az orvostörténelem magántanára a Budapesti Kir. Magyar Tudományegyetemen. [A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára XCVI. kötet] Budapest, a Társulat sajátja, 1906, 116. p.

21A gyermekágyi láz kóroktana, fogalma és prophylaxisa. In. Semmelweis Összegyűjtött Munkái. A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára megbízásából összegyűjtötte és egy részét németből fordította Győry Tibor dr., az orvostörténelem magántanára a Budapesti Kir. Magyar Tudományegyetemen. [A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára XCVI. kötet] Budapest, a Társulat sajátja, 1906, 136–137. p.

22Joseph Škoda (1805–1881) cseh származású osztrák bőrgyógyász, a bécsi orvosi fakultás tanára. Rokitanskyval az ún. második „bécsi orvosi iskola” megalapítója.

23Carl von Rokitansky (Karel Rokytanský) (1804–1878) cseh származású osztrák orvos, patológus.

24Ferdinand Ritter von Hebra (1816–1880) cseh származású osztrák bőrgyógyász, a bécsi orvosi fakultás tanára. Az ún. második „bécsi orvosi iskola” egyik vezető alakja.

25Miheztartás rendszabályok a pesti királyi magyar tudomány-egyetem szülészeti klinikáján a gyakorlati szülészet tanulói és bábanövendékei részére, a gyermekláz elhárítása végett. Pest, 1861. május 27-én. Semmelweis, a szülészeti ny. r. tanára a pesti kir. magyar tudomány-egyetemen. Közölve: In. Semmelweis Összegyűjtött Munkái. A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára megbízásából összegyűjtötte és egy részét németből fordította Győry Tibor dr., az orvostörténelem magántanára a Budapesti Kir. Magyar Tudományegyetemen. [A Magyar Orvosi Könyvkiadó Társulat Könyvtára XCVI. kötet] Budapest, a Társulat sajátja, 1906, 714–715. p.

26Semmelweis levele a Budai Helytartó Tanácshoz (Pest, 1862, március 31.). MNL OL Helytartótanácsi Levéltár, az 1862. évi XXI. a. oszt. 20 331. sz. alatt. (Abszolutizmus kori lt. D 217 állag, IV. 21. tétel, 20 331.)

27Semmelweis Ignác összegyűjtött iratai. Közli Antall József, R. Harkó Viola, Vida Tivadar. In. Orvostörténeti Közlemények, Adattár, 1968. 46–47. szám, 261. p.

28Antall József: Semmelweis kórtörténete nyomában. Orvosi Hetilap, 1977. 15. sz. 857–858.; Silló-Seidl György: Semmelweis kórtörténete az Alsó-Ausztriai Elmegyógyintézetben. Orvosi Hetilap, 1977. 15. sz. 859–862. Lásd továbbá az Orvostörténeti Közlemények 83–84. számú tematikus kötetét (1978. 1–2. sz.).

29Bruck Jakab Semmelweis Ignácról szóló tanulmánya: Bruck Jakab: Semmelweis Ignác Fülöp. Budapest, MOKT. 1885.; Bruck Jakab: Semmelweis. Eine geschichtlich- medicinische Studie. Wien-Teschen, 1887. (Előzőnek német fordítása.)

30Orvosi Hetilap, 1902. március. 46. évfolyam, 12. szám, 3. p. (aláírás nélkül). A témával többek között Benedek István is foglalkozik a Semmelweis betegségéről és a semmelweisi tanok időszerűségéről szóló művében. Készült a szerző születésének 100. és Semmelweis halálának 150. évfordulója tiszteletére. Magyar Tudománytörténeti Szemle Könyvtára (110). Budapest, Magyar Tudománytörténeti Intézet, 2015, 206. p.

31Semmelweis 200 – Semmelweis Egyetem/Semmelweis Ignác élettörténete. Online forrás: https://semmelweis.hu/az-egyetemrol/semmelweis-ignac-elettortenete/semmelweis200/

32MNL HML IV.416. 356. kötet (Hatvani izraelita hitközség 1872. évi 92. folyószám alatti születési anyakönyvi bejegyzés).

33MNL HML XXXIII.1a.24.c.5. 1945. évi 34. folyószám alatti ecsédi halotti anyakönyvi bejegyzés.

34Budaházy István: Gyógyszerészképzési dokumentumok a Kolozsvári Ferenc József Tudományegyetemről (1872–1919). Oradea – Nagyvárad, Editura Varadinum Script Kiadó, 2012, 21. p.

35Richter Gedeon Kolozsváron végezte a gyakornoki tanfolyamot, melynek végeztével gyógyszerészsegédi vizsgálóbizottság előtt „tirocinális” vizsgát tett. A vizsgáló bizottság tagjai voltak: Lőte József ny. r. tanár, valamint Széky Miklós és Wolf János gyógyszerészek. A vizsgán az addig eltöltött gyakorlati évek során szerzett tapasztalatáról és tudásáról kellett beszámolni.

36Cím: Budapest, IX. kerület, Üllői út 105. szám.

371901. évi adásvételi szerződés dr. Lusztig Bélával, a Sas patika tulajdonosával. BFL VII.176.a 1901 – 2038. és BFL VII.176.a 1901 – 2039. A jogszolgáltatás területi szervei. Stamberger Ferenc közjegyző iratai. (BFL VII.176.a 1901 – 2040. Lusztig Béla dr.)

38Közgazdasági Értesítő, 1909. július–szeptember, 4. évfolyam, 29. szám, 497. p.

391907-ben a Kőbányán újonnan felépített gyárba helyezték át. Cserkesz utcai Richter Gedeon Vegyészeti Gyár. A gyár a következő osztályokból áll: 1. Organotherapiás osztály. 2. Kémiai preparátumok osztálya. 3. A narcosis osztály. 4. A hydrogen hyperoxyd osztály. 5. A tabletta osztály. 6. A porító osztály. 7. A tápszer osztály. 8. Az injectiós osztály. 9. A galenikus preparátumok osztálya. 10. Tudományos osztályok. 11. A csomagoló és expedíciós osztály.

40Belső secretio és tuberkulosis. Kenztler Gyula dr. igazgató főorvostól. Gyógyászat, 1926. 66. évfolyam, 42. szám, 950. p.

41Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Rt. 1910–1951. Export Osztály (Z 543) iratai. In. Az államosítás előtt működött gyógyszeripari vállalatok repertóriuma. Összeállította Sipos Antalné. A Magyar Országos Levéltár Segédletei. 13. Magyar Országos Levéltár, 2004, 21–52. p. [MNL OL Z 543 – Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Rt. Export Osztály.]

42Richter Gedeon kitüntetése. Magyar Gyógyszerész, 1929. január 23. III. évfolyam, 4. szám, címoldal.

431908-tól lett a település neve Balatonboglár.

44Schick Béla 1877. évi A 26. folyószám alatti születési anyakönyvi bejegyzése. MNL SVL IV.429. Somogy vármegyei felekezeti anyakönyvek 221. doboz. Lengyeltóti izraelita anyakönyvek.

45Pirquet azt figyelte meg, hogy a tuberkulin – a tuberkulózis bacilusainak kémiai anyagait tartalmazó szer – bőrbe juttatására különféle módon reagálnak a klinikán fekvő gyerekek, és a reakció mértéke attól függ, hogy mennyire áll ellen a gyerek szervezete a betegségnek. Schick e felismerés alapján kutatott tovább, és a kor egyik leggyakoribb, egyben legsúlyosabb gyerekbetegségére, a torokgyíkra dolgozott ki egy tesztet.

46Közölve: Protector of Children: Béla Schick. In. Brooklyn Transplant. Musing of a Contemporary Pathologist. Online forrás: https://stephenageller.com/2019/12/10/protector-of-children-bela-schick/

47Die Serumkrankheit von Dr. C. FRH. von Pirquet und Dr. B. Schick. Leipzig und Wien, 150. p. Franz Deuticke, 1905. Online forrás: https://archive.org/details/dieserumkrankhei00pirquoft/page/n5/mode/2up

48Az első világháború idején a kolera és a hastífusz elleni oltóanyag termelését irányította.

49Ifj. Bókay János a diftériaellenes szérumgyógykezelés bevezetésével és meghonosításával sokat tett a gyermekhalandóság visszaszorításáért. Bókay alkalmazta először Magyarországon a diftériás gyerekeknél az intubációs kezelést.

50Az első diftéria elleni védőoltást 1907-ben állította elő a Nobel-díjas Emil Adolf von Behring, mely azonban nem adott teljes védettséget a betegség ellen. Az első igazi, teljes védettséget nyújtó oltás (diftériatoxoid) előállítása Gaston Ramon és Alexander Thomas Glenny immunológus nevéhez köthető.

51Ralovich Béla: Adatok a mikrobiológiával kapcsolatos ismeretek oktatás- és kutatástörténetéhez III. (1850-től napjainkig). Balatonberény, Létra Alapítvány, 2018, 413. p.

52Zboray Bertalan: Adatok a magyar oltóanyagtermelés történetéhez. Communicationes ex Bibliotheca Historiae Medicae Hungarica – Az Országos Orvostörténeti Könyvtár Közleményei. Vol. 36. (1965) 169. p. (Részlet: pp. 164–174.)

53Allergia a görög allosz és ergon szavakból, jelentése: „eltérő működés”.

54I. J. Wolf: Aphorisms and Facetiae of Béla Schick. Baltimore, Maryland, Waverly Press, 1965, 495. p.

551988-ban Henry R. Kravis 10 millió dollárt adományozott a Mount Sinai-nak egy gyermekkórház létrehozására. A kórházat az adomány tiszteletére nevezték el róla. A Kravis Children's Hospital (KCH) egy országos besorolású gyermekgyógyászati akut ellátású gyermekkórház, amely a Mount Sinai kampuszon található Manhattanben (New York).

56Korányi Frigyest kilencévesen keresztelték meg. MNL OL A0867 0245. (43. folyószám, 179. o.) (mikrofilm – anyakönyvek)

57Korányi Frigyes születési évét mindeddig pontatlanul közölték. Az MTA Kézirattárában található önéletrajza és útlevele szerint 1828-ban született: MTA KIK Kézirattár Ms 5238/1. Korányi Frigyes önéletrajza; MTA KIK Kézirattár Ms 5236/7 Korányi Frigyes 1867. április 25-én kiállított útlevele. Korányi Ferenc személyi iratai, diplomái, kérvénye egyetemi tanárságáért. Apja, Kornfeld Sebald változtatta át nevét 1848-ban Korányira (5577/48. B. M). Kempelen Béla: Magyarországi zsidó és zsidó eredetű családok. 1. kötet, Budapest, A szerző saját kiadása, 1937, 123. o., valamint Századunk névváltoztatásai. Helytartósági és miniszteri engedéllyel megváltoztatott nevek gyűjteménye 1800–1893. Kiadja Horánszky Viktor, Budapest, 1895, 133. p.

58Korányi Frigyes báró 1913. évi halotti anyakönyvi bejegyzése. BFL XXXIII.a. 1913. évi VII. kerületi 731. folyószám alatti halotti anyakönyvi bejegyzés.

591837. augusztus 5-én az egri érsekségen felvette a katolikus vallást: „Zsidóságbul keresztséget felvették.” (Egri főmegyében Szabolcs vármegyében a Nagykállói egyházi kerületben Nagykállói római katolikus szentegyház – kereszteltek anyakönyve) Online forrás: https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:939J-1QZS-Q?cc=1743180&personaUrl=%2Fark%3A%2F61903%2F1%3A1%3AX23R-HYW

60Somogyi Endre dr.: Korányi Frigyes egykori rektori székfoglalója. Orvosi Hetilap, 1988. 129. évfolyam, 34. szám, 1821–1822. p.

61„Szüleim házát korán kellett elhagynom, mert Kállóban hiányoztak az iskolák. Nyolcéves koromban Miskolcra kerültem gymnasiumba, később iskoláimat Szatmáron és Egerben végeztem.” Id. báró Korányi Frigyes emlékeiből. Orvosképzés, 1928. 18. évfolyam, 4. különszám, 3. p.

62A Magyar Királyi Tudomány egyetem személyzete. MDCCCLXIV-V. Budán, 1864. A Magyar Királyi Egyetemi Nyomda betűivel, 6. p.

63A gyakorlati orvostan és a sebészek részére az orvosi kórtan tanára volt.

641872-től II. Belgyógyászati kóroda lett a neve, s három gyakornokkal bővült a személyzet. A Budapesti Magyar Királyi Tudomány-egyetem Almanachja MDCCCLXXII.-LXXIII-ről. Budán, 1873. A Magyar Királyi Egyetemi Nyomda betűivel, 26. p.

65Az orvosi kar épülete az egykori Hatvani utca és Újvilág utca sarkán állt (ma Kossuth Lajos utca – Semmelweis utca sarok). A Magyar Királyi Tudomány-egyetem személyzete MDCCCLXVI.-VII. Budán, 1867. A Magyar Királyi Egyetemi Nyomda betűivel, 9. p.

66MTA KIK Kézirattár Ms 5238/1. Korányi Frigyes önéletrajza.

671880-ban nyílt meg az Üllői út és a Szentkirályi utca sarkán lévő épületben az első belgyógyászati kóroda, mely ma a II. Belgyógyászati Klinika.

68Victor Babeș (Bécs, 1854. július 4. – Bukarest, 1926. október 19.) román orvos, mikrobiológus és az egyik legkorábbi bakteriológus.

69Udránszky László (Budatin, 1862. október 12. – Budapest, 1914. március 21.) az élettan ny. r. egyetemi tanára, a kolozsvári M. Kir. Ferenc József Tudományegyetem volt rektora és dékánja, az MTA levelező tagja.

70Később fia, Korányi Sándor vette át a kémiai labor vezetését. Korányi Sándor belgyógyász, egyetemi tanár, a MTA tagja, a III. Belgyógyászati Klinika igazgatója, a felsőház élethossziglani tagja, az MTA tiszteleti, majd igazgató tagja.

71Korányi Frigyes: A londoni tuberculosis-congressus és feladataink a tüdővész leküzdése körül Magyarországban. (Előadatott a budapesti kir. orvosegyesület LXIV. évforduló nagygyűlésén, 1901. október 14-dikén.) Orvosi Hetilap, 1901. október 27. 45. évfolyam, 43. szám, 692. p.

72Uo.

73Az országos hírű lapok rendszeresen közölték, hogy kik és mekkora pénzadománnyal támogatták a tüdőszanatórium építését.

74FN, 1892-97, CI. országos ülés. 90–94, 93. p.

75A m. kir. belügyminiszter 1898. évi 49.851/1897. számú körrendelete valamennyi törvényhatósághoz a tüdővész elleni óvóintézkedések betartása tárgyában.

76A tüdővész ellen. Budapest, szeptember 30. Magyarország , 1899. október 1. 6. évfolyam, 271. szám, 3. p.

771898-ban létrehozta a Budapesti Szegénysorsú Tüdőbetegek Szanatóriumi Egyesületét, melynek elnöke Batthyány Lajos gróf lett, alelnöke Korányi mellett Harkányi Frigyes báró volt.

78G. Nagy Yvette – Seewald Judit: A tuberkulózis elleni küzdelem kibontakozása Magyarországon I. Orvosi Hetilap, 1976. augusztus 22. 117. évfolyam, 34. szám, 2067. p.

79Jelentése: gerincoszlop melletti.

80Real-Encyclopädie der gesammten Heilkunde; medicinisch- chirurgisches handwörterbuch für praktische Ärzte. Herausgegeben von Prof. Dr. Albert Eulenburg in Berlin. III. (Melissa-Narcien). Wien, Urban&Schwarzenberg, 1881, 407 p.

81Karl Andrejevics Rauchfuss orosz belgyógyász (Szentpétervár, 1835. november 27/december 9. – Szentpétervár, 1915. november 14/november 18.).

82Pietro Grocco olasz orvos (Albonese [Pavia], 1856. június 2. – Courmayeur, Val d'Aosta, 1916. február 12.).

83Társszerzői voltak Bókay Árpád és Kétly Károly. Budapest, Magyar Orvosi Könyvkiadói Társulat, 1894–1899.

corvina@lira.hu
www.corvinakiado.hu
Felelős kiadó: Király Levente, a Corvina igazgatója
Felelős szerkesztő: Gspann Veronika
Műszaki vezető: Székelyhidi Zsolt
Korrektor: Pozsik László

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Dihjauti – SIL Open Font License
IBM Plex Mono – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0
Petrona – SIL Open Font License
Public Sans – SIL Open Font License