TISCH BÁLINT ATTILA

Genezis nullifikáció

Illusztrációk: Tisch Bálint Attila

© Tisch Bálint Attila 2023

© Svart Eihwaz Orden / Fekete Tiszafa Rend 2023

ortodox luciferiánus szerzetesi rend

Első kiadás, 2023

ISBN 978-615-81883-7-1

„A bölcs halála megváltás, a tudatlané tragédia.”

Tartalomjegyzék:

Prológus

Tohu

A tévedés ösvénye

A porhüvelyről

Az éteri és az egyetemes időről

A szent terekről

Párbeszéd

Planéták

Ádám

Epilógus

Index

Válogatott bibliográfia

Prológus

E

könyv létrejötte egy hosszú út ismeretlen állomásáról történő visszapillantás. Egy tanulási folyamat része, melynek végét nem láthatom előre, de biztosan tudom, hogy a halálban teljesedik majd ki. Sokévnyi keresés ajándéka, ami egy önmagból fakadt fa első gyümölcseként örvendezteti a szellemet. Nem kevesebbre törekszem, mint az örök titok megértésére, a megvilágosodásra. Ahogy a bölcsesség nyomán halad utam, minden lépésnél zsebre rakva egy-egy szikrát az igaz fényből, úgy tágul az idő körülöttem. Lassul a földi világ beosztása. Egyre több minden fér bele a falióra két kattanása közé. A helyes ösvényen az idő képes szétforgácsolódni, majd összekeveredve újra összeállni. Az óra két kattanása között eltelhet egy élet, de lehet csak egy másodperc is. Rajtunk múlik. A tudatunk legmélyebb pontján megélhetünk többszáz évet és megérhetjük azt, amit senki sem ért, vagy maradhatunk a szerencsés esetben hetven egynéhánynál az anyagi jólét terhei között. Nem titok többé, hogy a világot akaratunkkal irányíthatjuk. Minden, ami velünk, körülöttünk történik a saját lelkünk terméke. Mi tervezzük és hajtjuk végre. Tehetjük ezt tudatosan vagy öntudatlanul egyaránt. Ha képessé válunk megérteni saját lényünket, közelebb kerülünk a kezdethez, a mindenség eredőjéhez. Megérthetjük az isteni létezőt, az energiát, az igét. Megközelíthetjük a forrást, mely öröktől létező és megszűnik a múlandóság, az idő. Hiszen a teremtett világ szabályai csak azon belül érvényesek. És a megismerés rámutat, hogy a teremtett világ nem minden, hanem csak annak egy szelete. Létezik a bent és az azon kívül is. A teremtésen kívüli világ a másik oldal. Más rendszere van, más szabályai, más a lényege. Nincs benne anyag. Ez az írás erről a másik oldalról szól.

A könyv címével szintén a másik oldal létjogosultságára kívánok rávilágítani, hiszen minden valós dologban kettősség honol. Ha valami nélkülözi a dualizmust, az nem létezik. Nem más ez, mint az egyensúly. Élet és halál, növekedés és csökkenés. A nullifikáció kifejezés, mely önmagában megsemmisítést, érvénytelenítést jelent, szintén hordozza a kettősség lehetőségét. Nullává tétel. Valamit elvenni, ami volt. Egyensúlyra törekvés. Az egyensúly léte feltételezi továbbá, hogy a képzeletbeli mérlegünk mindkét oldalán azonos minőség létezik egyszerre. Amennyiben a mérleg egyik serpenyőjében folyamatos változások mennek végbe, az egyensúly keresése végett a másik oldalán is mozgás, változás generálódik. Így él és létezik a sötétség is benne teremtett világunkkal. Minden élet változást generál a valóságban. Olyan ez, mint egy tükör, melyben a létezés párját látjuk. Mi emberek, kik e teremtést lakjuk nem tudhatjuk biztosan, hogy az eredeti valóságban élünk vagy a tükörképében, de abban biztosak lehetünk, hogy létezik egy velünk párhuzamos fejlődési sík. Egy reciprok-teremtés, genezis nullifikáció.

Ahogyan az írott történelmünk nyomán is láthatjuk, Babilonból indulván, Egyiptomon át, a kabbalistákig, mind megfejtették a kettős fény létezését. Ahogy később rájöttek a szefirot és kliffot pozitív-negatív aspektusára, úgy tárul fel a világmindenség bölcsessége Ádám előtt. A Kozmosz és anti-Kozmosz megismerhető, csak más megközelítést kell alkalmaznunk, mint amit megszoktunk. El kell vágnunk az anyagi lét köldökzsinórját. E tett teszi szabaddá az elmét, hogy valóban lásson, ne csupán képzeljen. Földi életünkben a képzelet értéke sokkal kevesebb, mint az úgy nevezett valóságé, pedig a képzelet teremtő ereje a leghatalmasabb erő, melyet az ember birtokolhat. A képzelet, az álom, a látomások, mind a belső világunk ezközei, melyek méltatlanul kerültek száműzetésbe ebben a kikristályosodott materializmusban. Apránként elveszik tőlünk a lelki folyamataink megértésének képességét, sőt, egyenesen betegségnek titulálva kelepcébe csalják. Ezzel a célirányos folyamattal kiölik belőlünk a lélek fogalmát és nem hagynak mást, mint a testet, melyet hatalmas anyagi ráfordítással óvunk az előre gyártott betegségeiktől. A hitet szellemi fogyatékosságnak vélik és a szekularizáció csodájával tiporják a porba.

Érdemes tehát elgondolkodnunk, hogy merre halad a jelenlegi teremtés és annak eredménye. Valóban az a jó és az a rossz, amit tanítanak évezredek óta? Ha mérlegre tennék a világot, melyben élünk és annak a teljes fordítottját, vajon melyik lenne az embernek ideálisabb? A teremtőről tanult biblikus motívumokat is kedvünk szerint változtatjuk, hagyjuk el vagy emeljük ki. A teremtőnk sem csak jó. Gyilkol, pusztít, áldoz, ahogy követői is a nevében. Megtiltja, hogy más isteneket imádjunk. Nem tagadja létezésüket, hanem megtiltja. Féltékeny az Úr. Érdemes tehát a teremtés és a teremtő mibenlétét is átgondolnunk, hiszen sokkal tágabb a mindenség, mint amennyit „szabad” látnunk. Az írásbeliség kezdetéig visszakövethetjük a teológiai gondolkodás sokszínűségét, ami rávilágít a valóságra. Ha csak a XX. században felfedezett gnosztikus evangéliumokról veszünk tudomást, akkor is érthetetlen, hogy a konformizmus annyira megnyugtatja az embert, hogy inkább nem tesz fel kérdéseket. Aki nem keresi az igazságot az lelkében halott. Felesleges a világon. Lélek, szellem, test. Ez a „hármasság” maga az ember. Ha ezekből egyet is elveszünk a többi rész bolyong. Az ember akkor válhat egésszé (tökéletessé) ha mindhárom alkotó elemét képes uralni. A tanulás a megértés útja, mellyel elérhető a teljesség, a szellemi megvilágosodás, a test halála. A bölcs halála megváltás, a tudatlané tragédia.

Tohu

A

sötétségben még semmi sem volt. Semmi érzékekkel felfogható nem létezett, de nem volt tartalom nélküli hiány, csupán alaktalan és anyagtalan létezés. Önmagában a Káosz homogenitása rejtett el mindent. Még titok volt az élet lehetősége és titok volt a halál. A Káosz vagy Tohu, melyet a kabbalisztikus tanok Ain Sof-ként említenek, még egynemű volt és békés. Mozdulatlan és örökmozgó egyszerre. Időtlen nyugalomban pulzált benne az alkotó energia, hisz nem tartott sehonnan sehová. Béke és csend honolt a teremtés előtt.

Egy alkalommal azonban változás lépett fel. Az anyagtalan otthonban megmoccant valami. A sötétség gondolatot szült, mely szikraként pattant ki a nemlétezés békességéből és megteremtette a veszedelmek kezdetét. Többé nem volt teljesen homogén és önazonos a rend. Az egységből kettősséggé lett. Két dolog létezett már, a Káosz és a szikra. Ez tehát a dualitás kezdőpontja. Az első aktus, mely a békét harccá változtatta. Az első gondolat magja volt ez a pillanat. Az első fény születésének pillanata. A fényé, mely új szabályokat írt maga köré. A határtalan dolgoknak lett határa. Az időtlenségnek lett ideje. A gondolat megalkotta mozgásterét, mely nem más, mint a tér és az idő. A Káosz hatalmasságában kiterjedés lett mérhető. Létrejöttek az intervallumok, amik képessé váltak tagolni az eredendő sötétséget. A tér és idő mellett, ami minden addigi rendet felülírt, elvált, hogy a fénynek lett iránya. Többé nem lehetett biztonságban az örök csend birodalma, mert a fény felfedett és eltakart bármit, ami öröktől létezett. Elárult titkokat és elrejtett bűnöket. Akarata szerint cselekedett. A békét háborúvá tette, hiszen létrejött az első ellentét is. Kontraszt. Az ellentét megjelenésével létrejött az egyensúly keresésének elve. Korábban nem volt szükség egyensúlyra, hiszen nem volt mit mérni. Az ellentét és az egyensúly folyamatos mozgást generált, mely felülírta a Káosz lüktetését és különböző erejű, irányú, idejű változásokat hozott, amire új törvényekkel kellett reagálni. Elindult az örökös küzdelem a létezésért. Az első szikra felragyogása teremtette hát a Kozmoszt, mely a kiegyenlítődésért felelős rendezerként működik. Mindent szabályoz. Létrehoz és elpusztít. A mi korszakunkban az emberi minőség hatalmasodott el a világ ezen szeletén, ami miatt az egyensúly megbomlani látszik. A Kozmosz