Catherine Miller

A nap, amikor
minden megváltozott

részlet

Athenaeum

A fordítás alapjául szolgáló mű:
Catherine Miller: The Day that Changed Everything
Copyright © Catherine Miller, 2020

Hungarian translation © Barabás József, 2022

Kiadta az Athenaeum Kiadó,
az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók
és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.
1086 Budapest, Dankó u. 4–8.
Tel.: 1-235-5030
www.athenaeum.hu
www.facebook.com/athenaeumkiado

ISBN 978 963 543 256 1

Felelős kiadó: Dian Viktória
Felelős szerkesztő: Besze Barbara
Szerkesztette: Pavlov Anna
Műszaki vezető: Drótos Szilvia
Borító: Földi Andrea

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette: Ambrose Montanus

Férjemnek, Bennek
és kutyámnak, Tarának

Az első szerelem

Azt hiszed, hogy majd örökké tart. Szerelmed egész lényedben tükröződik. Könnyedség van benne. Bizonyosság, hogy arra rendeltetett, hogy létezzen, és soha el ne múljon. Váratlanul ér, mégis egész lényedet hatalmába keríti. Mindenestül tör rád, és mindenkor veled van. Az első szerelem az, amely nyomot hagy a szívedben.

Első fejezet Akkor

A nap, amikor minden megváltozott

Huszonnégy óra alatt minden megváltozhat. Tabitha Sandersonnak már jó sok huszonnégy órája volt. Köztük olyanok, amiket szívesen elfelejtene. Ám e mostanit soha nem fogja. Ez a nap egész addigi világát fenekestől felforgatta. Ez a nap volt az, amikor minden megváltozott.

Ezen a napon Tabitha, mint rendszerint minden hétvégi reggelen, még azelőtt ébredt, hogy Andy ébresztőórája megszólalt volna. Ezzel a bosszantó szokással, hogy bár nem kellett munkába mennie, mégsem bírt ágyban maradni, a negyvenes évei ajándékozták meg. Amint ébredezett álmából, gondolatai máris ott kergetőztek a fejében. Bár ma ebben semmi meglepőt nem talált. Egyáltalán nem aludt jól. Az előző éjszaka nem hagyta.

Belebújt bolyhos papucsába, és köntösét maga köré csavarva lábujjhegyen, hangtalanul kilopakodott a hálószobából, mert nem akarta felébreszteni a férjét.

Bár még szívesen lustálkodott volna, úgy gondolta, jobban jár, ha hétvégeken Andy előtt kel föl. Így több időt tölthetett a fürdőszobában. Hosszabb ideig merenghetett a tükör előtt, vizsgálgatva a sötét mahagónibarna szeme körüli ráncokat, melyek makacsul ellenálltak öregedésgátló krémeinek. Nagy figyelemmel, odaadó gondossággal radírozta, hámlasztotta és hidratálta bőre minden egyes centiméterét. Ez a pár perces egyedüllét mindig remek alkalmat jelentett arra, hogy megpróbálja enyhíteni a hosszú tanítási hét fáradalmait, de aznap reggel, ahogy kifésülte és kontyba kötötte hosszú, gesztenyebarna haját, ahogy rendezgette és végül elkészült vele, figyelmét újabb aggodalom kötötte le a múlt éjszaka miatt. Így kora reggel az egésznek nem volt semmi értelme.

A hétvégi szokásos reggeli szertartás második fele abból állt, hogy lement a lépcsőn, vizet forralt, és egymagában elkortyolgatott egy csésze teát. A lelkét gyötrő aggodalom azonban megfosztotta a varázsától azt, amit máskor különleges élvezetnek tekintett.

A kanapén szundikáló agaruk, Lofty felemelte sötét színű fejét, ám még korainak tartotta, hogy kövesse Tabithát a konyhába. De Tabitha nem orrolt meg ezért.

Ezen a kora hajnali órán, amikor Andy még aludt, Tabitha kihasználta az alkalmat, hogy elrendezze a gondolatait. Ki kellett találnia, hogy mit tegyen.

Amikor felforrt a víz, teát készített, de csak magának, mert még korai lett volna kávét főzni Andynek. Erre majd a második menetben kerít sort, amikor már döntésre jutott.

Lofty volt olyan figyelmes, hogy összébb húzódjon, így Tabitha mellételepedett a díványra. A kutya az ölébe hajtotta a fejét, és Tabitha Lofty selymes fülét simogatta. A kőből épült tanyaházban reggel mindig hideg volt. A fatüzelésű kályha már régen kialudt, és csupán a Tabitha mellett bóbiskoló kutya meg a kezében gőzölgő csésze árasztott egy kis meleget. Odahúzta az ilyen alkalmakra tartogatott meleg plédet, és mindkettőjüket betakarta vele.

Az egy hálószobás ház beosztása tökéletes volt, de régimódi. Az Owerstock-tanyán állt, és Andy meg Tabitha nászajándékba kapta Andy családjától. Andy szülei régi farmercsaládból származtak, és a házikó a birtokukhoz tartozott. Tabithának sikerült úgy berendeznie, hogy mindkettőjük ízlésének megfeleljen. A meghittség hygge életérzését árasztotta, lakályos és nyugalmas volt, ám ahhoz nem eléggé tágas, hogy megfeleljen a közös jövőnek, amelyet Tabitha megálmodott.

Miközben Tabitha a teáját szürcsölgette, gondolatai vissza-visszatértek az előző este történtekhez. Egyedül abban volt biztos, hogy nem tudta, kinek és mit higgyen. Emiatt most nagyon kényelmetlenül érezte magát. Legjobb barátnője, Melissa viselkedése megváltozott az utóbbi időben, de vajon ez tényleg azt jelentette volna, hogy mindebből bármi is igaz?

Lofty finoman megbökte, figyelmeztetve, hogy ne hagyjon fel a simogatással. Tabitha hálás volt, hogy a kutya képes ott tartani őt a jelenben. Neki sem kellene mások gondjai miatt emésztenie magát.

Az emeleten megszólalt az ébresztő, véget vetve a tea feletti töprengésnek. Tabitha felkászálódott, újra felrakta a tűzhelyre a vízforralót, és a reggeli reményében ezúttal Lofty is a nyomába szegődött.

Noha Lofty már megkapta a száraztápot, követte a lépcsőn gazdáját, aki Andynek vitte fel a kávét. Tabitha elmosolyodott ezen: a kutya mindig attól félt, lemarad valamiről, pedig Tabitha nem is egy frissen készített sonkás szendvicset vitt titokban magával.

Bip, bip, bip – hallatszott továbbra is az ébresztő hangja, amint Tabitha felfelé lépdelt a lépcsőn, és a pityegés makacsul folytatódott, miközben a férje mély álomba merülve aludt.

Andy naphosszat dolgozott a farmon, és hétvégére általában teljesen kimerült, ezért rendszerint beállította magának az ébresztőt, hogy ne aludja át az egész napot, mint valami kamasz kölyök. Andy kárba veszettnek tartotta azt az időt, amit nem egymás társaságában töltöttek, amikor végre mindketten szabadnaposak voltak, és a feleségének nagy örömöt szerzett azzal, hogy ilyenkor vele akart együtt lenni. Ma néhány dolgot helyre kell tennünk – gondolta mosolyogva Tabitha.

De amikor belépett a hálószobaajtón, Andy meg sem moccant. Biztosan a szokásosnál is fárasztóbb hetet tudott maga mögött. A telefonos ébresztő ismét megszólalt, az éjjeliszekrényen fekvő készülék rezgett is.

Lofty felugrott az ágyra, és Andy fülét kezdte el nyaldosni.

– Megjött a kávéd – mondta Tabitha, és már nem aggódott annyira, hogy ő kelti fel, miután Lofty már elvégezte az ébresztés java részét.

A kutya ugatni kezdett, és nedves kis orrával Andyt bökdöste.

– Lofty, hagyd már abba!

A nyaldosás mégiscsak szelídebb módja volt az ébresztésnek.

Tabitha óvatosan az éjjeliszekrényre tette a kávéscsészét, és kinyomta a telefon szundi gombját.

– Andy! – noszogatta, aztán félresimított a férje arcából egy szőke hajtincset, és megrázta a vállát.

Jéghideg volt. Mintha nem is alvó férje meleg testét, hanem a házfal egyik terméskövét érintette volna meg.

– Andy! – ismételte, most már hangosabban.

Lofty folyvást csak ugatott, és bökdöste Andyt.

– ANDY!

Hideg a keze. Hideg az arca. Ujjával megérintette az ajkát. Hideg.

Lofty orra melegebb volt, mint férje teste, amint továbbra bökdöste és ugatta mindkét gazdáját. Így igyekezett felhívni Tabitha figyelmét valamire, amire már ő is rádöbbent.

A férjére. Hogy a jelek szerint nincs benne élet.

Tabitha egész lényét hatalmába kerítette a rettegés. Hisz ez nem történhet meg! És mégis…

Andy telefonján ismét megszólalt az ébresztő. Bip. Bip. Bip. Bip.

A háromperces szundi ébresztő. Tabitha soha nem gondolta volna, hogy az élet egyik pillanatról a másikra megváltozhat.

Gépiesen felkapta a pityegő mobilt, kinyomta, majd tárcsázta azt a háromjegyű számot, amelyet eddig még soha nem hívott.

De amikor felvették, nem tudta, mit mondjon. Hiszen miféle mentőszolgálatra lett volna szüksége, amikor úgyis tudta, hogy már késő?

Tartalom

Az első szerelem

Első fejezet – Akkor

Második fejezet – Most

Harmadik fejezet – Most

Elveszített szerelem

Negyedik fejezet – Akkor

Ötödik fejezet – Most

Hatodik fejezet – Most

Hetedik fejezet – Akkor

Nyolcadik fejezet – Most

Kilencedik fejezet – Most

Tizedik fejezet – Azelőtt

Tizenegyedik fejezet – Most

Feltétel nélküli szeretet

Tizenkettedik fejezet – Most

Tizenharmadik fejezet – Azelőtt

Tizennegyedik fejezet – Most

Egyhavi értékelőlap – Max

Tizenötödik fejezet – Akkor

Önszeretet

Tizenhatodik fejezet – Most

Tizenhetedik fejezet – Most

Tizennyolcadik fejezet – Akkor

Tizenkilencedik fejezet – Most

Huszadik fejezet – Akkor

Huszonegyedik fejezet – Most

Huszonkettedik fejezet – Akkor

Huszonharmadik fejezet – Most

Huszonnegyedik fejezet – Akkor

Huszonötödik fejezet – Most

Kéthavi értékelőlap – Max

Huszonhatodik fejezet. Akkor

Huszonhetedik fejezet – Most

Huszonnyolcadik fejezet – Most

Testvéri szeretet

Huszonkilencedik fejezet – Most

Harmincadik fejezet – Akkor

Harmincegyedik fejezet – Most

Harminckettedik fejezet – Most

Harmincharmadik fejezet – Akkor

Harmincnegyedik fejezet – Most

Harmincötödik fejezet – Most

Reménytelen szerelem

Harminchatodik fejezet – Most

Harminchetedik fejezet – Akkor

Harmincnyolcadik fejezet – Most

Harminckilencedik fejezet – Most

Negyvenedik fejezet – Akkor

Negyvenegyedik fejezet – Most

Negyvenkettedik fejezet – Most

Új szerelem

Negyvenharmadik fejezet – Most

Negyvennegyedik fejezet – Akkor

Negyvenhatodik fejezet – Most

Negyvenhatodik fejezet – Most

Az újra fellángolt szerelem

Negyvenhetedik fejezet – Most

Negyvennyolcadik fejezet – Most

Negyvenkilencedik fejezet – Most

Utószó – Hat hónappal később

Örök szerelem

Féléves értékelőlap – Max

Levél Catherine-től

Köszönetnyilvánítás

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Lora – SIL Open Font License
Nothing You Could Do – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0