Vékony Blanka – Dr. Mák Erzsébet – Balogh Lívia

Kutyatáplálásról

nem csak kezdőknek

2

7 Bevezetés

11 Ragadozóból házi kedvenc, avagy a háziasítás története

17 A kutyák emésztőrendszere

27 Hogyan tápláljuk kutyánkat?

55 Táplálás a különböző életszakaszokban

65 A megfelelő alapanyag- választás

81 RECEPTEK

82 Útmutató a receptekhez

85 LEVESEK

87 Klasszikus húsleves

89 Borscs

90 Csirkeaprólék-leves

91 Csirkemájgombóc-leves

93 Marhahúsleves lábszárból

94 Pulykabecsinált-leves

97 RAGUK

98 Téli ragu

98 Karottás tapsiragu

101 Mexikói ragu

102 Tavaszi ragu

103 Frankfurti ragu

104 Tengerészragu

104 Toszkán ragu

107 Erdei ragu

109 RAKOTT FINOMSÁGOK

111 Narancssárga rakottas

112 Vadas „újragondolva”

113 Tök-jó rakott

115 Muszaka ugatóknak

117 Gyümölcsös textúra rakottan

Tartalom

3

119 RIZOTTÓK

120 Téli rizottó

122 Nyári rizottó

123 Birkarizottó

125 Lazacos rizottó

126 Csirkerizottó

127 Hamis rizottó

128 Kopasz rizottó

131 GOMBÓCOK

133 Sárgarépás húsgombóc

134 Almás vagdaltka

135 Brokkolis húsgombóc

137 Firenzei gombóc

139 Májas gombóckák

141 PÁSTÉTOMOK, KRÉMEK

142 Körözött

142 Sonkakrém

143 Halpástétom

143 Tojáskrém

146 Pathé

147 Házi májkrém

149 RÉTESEK

151 Zöldséges-sajtos rétes

153 Túrós-baconos rétes

154 Húsos béles olasz módra

155 Húsos-sajtkrémes rétes

157 Réteskosárkák vadhúsos habbal

159 Kacsamájas rétesrózsa

160 Csirkebéles

161 Nyúlhúsos béles

163 JUTIFALATOK

165 Húsos kifli

167 Töltött alma

168 Almás-sonkás muffin

169 Tonhalas muffin

171 Muffin a bocitól

173 Omlós májas

175 Almás-tonhalas tallér

177 Májas répagolyók

178 Kapros-túrós ropi

182 TÁRGYMUTATÓ

184 FELHASZNÁLT SZAKIRODALOM

A házilag készült ételeknél nincs is jobb. Miért ne kényeztethetnénk hát ezzel kutyusunkat? Ha mi főzzük meg négylábú kedvencünk napi eledelét, saját magunk választhatjuk ki az alapanyagok forrását és minőségét, így sokkal változatosabban, egészségesebben és legfő-képpen kutyánk igényeire szabva tudjuk táplálni őt. Legyen válogatós, falánk vagy energia-bomba, esetleg idősebb kedvencünk, ebben a könyvben igazi csemegéket találhatunk neki: többek között leveseket, ragukat, rizottókat, gombócokat, és persze nem maradhatnak el a jól megérdemelt jutalomfalatok sem.

A könyv szerzői maguk is 6 boldog kutya büszke gazdái, emellett kiváló dietetikusok, így a könyvben nemcsak 54 kutya jó finomság, de sok-sok hasznos kutyadietetikai ismeret is megtalálható kedvenceink megfelelő és kiegyensúlyozott táplálásához, hogy mindig játékosak, energikusak és egészségesek legyenek.

A könyv szerzői több mint tíz éve indították el vállalkozásukat, a Kutyadiétát

(www.kutyadieta.hu). Legfőbb céljuk, hogy segítséget nyújtsanak azoknak a kutyáknak, akiknek speciális étrendre van szükségük. A legtöbben betegség miatt keresik fel őket, hiszen az ebek körében is sok a táplálkozással összefüggő, diétával kezelhető prob-léma, pl. táplálékallergia, vesebetegség, elhízás, epilepszia stb.

Dr. Mák Erzsébet a Kutyadiéta megálmodója, létrehozója. A dietetikusi diploma után biológia tanári és agrármérnöki okleveleket szerzett.

Vékony Blanka tanácsadó dietetikus, tudományos munkatárs. Jelenleg PhD-fo-kozata megszerzésén dolgozik az alternatív étrendek és kutyatáplálás témakörben.

Balogh Lívia tanácsadó dietetikus, koordinátor. Nagymamájánál szerzett gyermek-kori kutyás élményei óta elkötelezett az ebek iránt.

5

6

7

Bevezetés

Manapság számos tévhit kering azzal kapcsolatban, hogyan lehetne, illetve kellene a kutyák megfelelő táplálását kivitelezni. Az elmúlt évek, évtizedek során fokozato-san megrendült a háziállattartók részéről az állateledel-gyártókba fektetett bizalom. Ennek eredményeként az igény, mely szerint mi, gazdák még tudatosabban szeret-nénk négylábú kedvenceink étrendjét befolyásolni már nemcsak körvonalazódik, ha-nem valós formát is öltött.

Ez a könyv – többek között – ezt az igényt szeretné megtámogatni. Elsősorban az egészséges kutyák táplálásának alapvető kérdéseit, a tudomány által bizonyítást nyert információkat és számos kipróbált receptötletet tartalmaz. A nélkülözhetetlen tudás mellett megoldást kínál azoknak az ebtartóknak, akik a sokszor szélsőségesnek tűnő lehetőségektől ódzkodva keresik kedvencük számára az egészséges alternatívát.

Egyre gyakrabban találjuk szembe magunkat olyan egészségügyi problémákkal (pl. elhízás, cukorbetegség, daganatos megbetegedések) házi kedvenceink esetében, amelyekről korábban nem is hallottunk. Számos országban, így például Spanyolor-szágban, Japánban, Kínában, Angliában és az Amerikai Egyesült Államokban készült felmérések tükrözik, hogy a kutyák legalább 20–30%-a túlsúlyos, és közel 5–20%-a elhízott. Az Amerikai Egyesült Államokban 2006 óta a cukorbetegséggel diagnoszti-zált esetek száma 79,9%-kal növekedett. Kialakulásában nemcsak a genetikai háttér, hanem olyan környezeti tényezők, mint a túltáplálás vagy a mozgás hiánya is foko-zott szerepet játszanak.

Bárhonnan is közelítjük a témát, a táplálás fontosságát nem tudjuk eléggé hangsúlyozni. A genetikai alapokon nem tudunk változtatni, azonban ezen az egy elemen, amely sok-szor a problémák 30%-áért is felelős, igen. A dietetika nem csupán betegségek

8

kezelésére, hanem azt megelőzendő, prevencióra is alkalmas. Tehát a diétával, táplá-lással egy olyan lehetőség van a kezünkben, amelyet némi naprakész tudással és kis odafigyeléssel mi magunk is kiválóan meg tudunk valósítani, kedvenceink egészsége, életminőségének javítása érdekében. Hogy sokáig legyünk együtt boldogok!

Jogosan merülhet fel bennünk a kérdés: miért is jár jobban szeretett kedvencünk, ha mi készítjük el számára az ételeket, és miért járunk jobban mi ezzel például anyagi-lag? Körülményesebb vagy időigényesebb lesz a főzőcskézés, ha nem készen vásárol-juk meg az ételeket?

Amikor úgy döntünk, hogy mi magunk készítjük az elfogyasztásra szánt ételt ku-tyánknak, akkor egy olyan folyamatban találjuk magunkat, amelyben egészen a be-szerzéstől kezdve a tisztításon és elkészítésen át mindent felügyelhetünk. Dönt-hetünk arról, hogy honnan szerezzük be az összetevőket: esetleg a nagyobb élelmiszerüzletekből vagy helyi kistermelőktől. Ha nagyon szeretnénk az idővel spó-rolni, választhatjuk az online rendelés, házhoz szállítás opcióját is. Az előkészítő fo-lyamatnál határozhatunk úgy is, hogy például a zöldségek, gyümölcsök ütődött, nyo-módott, kevéssé étvágygerjesztő részeit eltávolítjuk, és csak a jobb, gusztusosabb részeket kínáljuk állatunknak. Ettől kezdve kedvencünk étrendjébe kizárólag az ke-rülhet bele, amit mi beleteszünk. Megfeledkezhetünk a különböző adalékanyagokról, ízfokozókról, stabilizátorokról, hiszen ezekre alapvetően semmi szükség. A gondosan kiválasztott, friss hozzávalókból finomabb, tápanyagban, antioxidánsban (olyan ve-gyületek, melyek segítenek megakadályozni a szervezet számára káros szabad gyökök kialakulását) gazdagabb ételek készíthetők.

Ez a könyv részletesen ismerteti a tápanyagok csoportjait, szükségleti értékeiket és a tápanyagok hasznosulását. Az elsajátított tudás birtokában magabiztosabban és fo-kozottabban „személyre szabott” étrendet alakíthatunk ki kutyánk számára. Ami az egyik kutya kedvence, arra a másik rá se fanyalodna – akár alomtestvérek között is megfigyelhető ez. Az együtt töltött idő során ezeket az aprónak tűnő, egyéniségből

9

fakadó finomságokat megfigyelve kifejezetten négylábú kedvencünk ízlésére tudjuk ala-kítani a menüt. Ez óriási szabadság az addig megszokott kutyatápokhoz mérten, hiszen ne gondoljuk azt, hogy a kutyáknak minden egyformán finom.

Tekintsük meg a kérdést az anyagiak oldaláról is. Az állateledelek ára emelkedik. Ame-nyiben prémium kategóriában gondolkodunk, már igencsak a zsebünkbe kell nyúlni. Ez-zel szemben a házi koszt esetében spórolhatunk a költségeken, főleg, ha a bevásárláskor körültekintőek vagyunk. Mivel a hozzávalók beszerzéséről kizárólag mi döntünk, na-gyobb hatással lehetünk a pénztárcánkra is. Ennek függvényében megtehetjük, hogy egyik hónapban a bioforrások mellett tesszük le a voksunkat, míg máskor nem. A szere-tettel és odafigyeléssel készített étel mindig ízletesebb. Az érzés, hogy így minden egyes nap hozzá tudunk járulni kedvencünk egészségéhez, felbecsülhetetlen.

Az elkészítés folyamata valóban több időt vesz igénybe. Azoknak, akik rutinosan mozog-nak a konyhában, nincs mitől tartaniuk, de a kezdő séfek se veszítsék el lelkesedésüket! Nyugodtan felfoghatják ezt egyfajta kalandos ismeretszerzésnek, amellyel kiválóan tud-ják gasztronómiai látóterüket tágítani. A befektetett idő és energia összességében meg-térül, hiszen ha nagyobb mennyiséget készítünk, annak egy részét akár adagonként le is fagyaszthatjuk, így később bármikor elővehetjük, felengedést vagy felmelegítést köve-tően tálalhatjuk kutyusunknak.

Fontos hangsúlyoznunk, hogy minden kutya különleges, önálló egyéniség. Igaz ez a ge-netikai hátterükre, az ízlésükre és az étvágyukra is, nem véletlenül tapasztaljuk oly sok-szor ezek különbözőségét. (És akkor még nem beszéltünk a kor, nem, ivaros/ivartalaní-tott, fizikai aktivitás kérdéséről.) A betegségek megelőzésén túl a néha rejtett, még megbúvó problémákról sem feledkezhetünk meg. Ezért, mielőtt egy divatos étrend alkal-mazása mellett tesszük le a voksunkat, nem árt nagyon körültekintően és óvatosan eljár-nunk. Ezeknek az étrendeknek a megfelelő kivitelezése többségében jóval nagyobb tu-dást és szakértelmet kíván, mint ahogyan azt először gondolnánk. A cél minden esetben négylábú társunk hosszú és egészséges életének biztosítása legyen!

10

11

K

Ragadozóból házi kedvenc, avagy a háziasítás története

Az FCI (Fédération Cynologique Internationale – Nemzetközi Kinológiai Szövetség) nyilvántartása alapján jelenleg 353 kutyafajtát különböztetünk meg. Ez a rendkívül sokféle megjelenés, méret, szín, sziluett, tempe-ramentum egy pillanatra megtéveszthet minket. De csakis egy pillanatra, hiszen minden jel arra utal, hogy ez a faj egyetlen közös őshöz vezethető vissza: a felvetést, miszerint a kutya a ma ismert farkas ősétől származik, körülbelül 50 évvel ezelőtt sikerült tudományosan bizonyítani. Rendszertani besorolásuk alapján a ragadozók (Carnivora) rendjébe tartoznak, a Canis Lupus Familiaris alfaji megnevezésben. E meghatározás 1758-ból szár-mazik, és Carl von Linné nevéhez köthető.

A kutya az ember társa

Maga az eredet és a háziasítás (domesztikáció) folyamata egy rendkívül népszerű, sokat kutatott témának szá-mít. Ez azonban nem jár kéz a kézben a mindentudás eredményével. A kutya ősét mára már egészen pontosan sikerült meghatározni, de a háziasítás folyamata több homályos, még ma is felderítetlen részletet rejt.

Az egyik legfontosabb kérdés a mikor. Annyi bizonyos, hogy a kutya az ember egyik legrégebbi háziállata (sokan úgy gondolják, hogy ez a próbálkozás szolgált mintaként a későbbi állatok és részben növények házia-sításához). Ez a folyamat az ember evolúciójára is nagy hatással volt, így kellőképpen régről kellett indulnia. Jó néhány emberöltőt kell visszatekintenünk, hiszen az „első lépések”, melyeket leletek bizonyítanak 35 000 évvel ezelőtt történtek. Kutyánkra tekintve azt gondolnánk, hogy pár év, esetleg évtized alatt jutottunk el az őstől a ma ismert ebig. Azonban ez közel sem volt ilyen egyszerű és gyors. Az eddig megismert kutatások alapján azt mondhatjuk, hogy a háziasításnak az a mozzanata, mikor a kutya állandó társa lett az embernek, nagyjából 14 000 évvel ezelőtt történt meg.

Ennek a történetnek legalább egy lényeges eleme viszont még mindig hiányzik, ez nem más, mint a hol. Különböző nézetek keringenek arra vonatkozóan, hogy melyik földrész, régió szolgálhatott a folyamat bölcső-jeként. Jelenleg az sem zárható ki, hogy a háziasításra több, egymástól távol eső területen is történtek egy-azon időben lépések. Így megeshet, hogy erre az oly régóta kutatott kérdésre Dél-Ázsia, Európa vagy a Közel-Kelet határain belül is kereshető a válasz.

A háziasítás folyamata, még ha talán döcögősen is indult, hosszú távon mindkét fél számára előnyökkel szolgált. Egészen addig az ember nyersanyagként és élelemforrásként, nem pedig partnerként tekintett a mai kutya/kutyák elődjére. Egy ponton túl azonban felismerte az állat (életben) tartásának előnyeit, kínálkozó lehetőségeit.

12

M

Szolgálataiért cserébe a négylábú pedig némi élelemre és hidegebb időkben melegebb helyre is számíthatott.

Már az ókori Egyiptomban a kutya számos funkcióját kiaknázták, csak hogy párat említsünk: segítség a vadá-szathoz, a rendfenntartáshoz, katona a háborúban és házi kedvenc. Mindemellett már az ókorban is jó néhány fajtáját tartották számon, azonban a fajtagazdagság a reneszánsz korszakban bontakozott ki. Az ezt követő idősza-kot már sokkal inkább egyfajta tudatosság jellemezte. Ez valójában annyit jelentett, hogy a fajtákat szándékosan, bizonyos rendeltetésnek megfelelően igyekeztek kitenyészteni.

Múlt és jelen

Óvatosan, de kijelenthetjük, hogy a ma általunk ismert fajták már alig-alig mutatnak hasonlóságot az őseikkel. Az említett hosszas, alkalmazott evolúció eredményeként az életstílusban, használati értékben is jelentős átalakulás következett be, nem beszélve a fajták közti különbségekről. Képzeljünk csak magunk elé egy chihuahua-t (csivavát) és egy német dogot, elég szembeötlő az eltérés. Ezeket a hol kisebb, hol nagyobb kont-rasztokat akár egy kutyasétáltatás alkalmával is meg tudjuk figyelni.

Egy kis internetes böngészést követően ennél is meghökkentőbb felfedezésekre juthatunk, ha valamely fajtán belüli eltérésekre figyelünk. Számos archivált, fekete-fehér fényképet találhatunk az egyes fajták egy-kori egyedeiről. Szemlélve egy ilyen régi fotót, majd összehasonlítva a ma ismert képviselőkkel válik igazán érzékelhetővé, hogy a megjelenő fenotípusos (az adott tulajdonság teljes fizikai megjelenése) jegyek milyen gyorsan tudnak változni.

Érdemes tehát a felszín kapargatásán túl egy kicsit mélyebbre ásni. Tekintve, hogy ez az egyik legtöbbet és legjobban kutatott téma, a tudománynak számos fajta körülbelüli megjelenését és szerepét sikerült azono-sítania. A régészeti leletek alapján azt is sikerült megállapítani, hogy a saluki egyike a legősibb kutyafajtáknak, ellentétben a fáraókutyával, akinek a megnevezése kissé megtévesztően hat, hiszen első hallásra azt gondol-hatnánk, hogy szoros kapcsolatban áll az ősi Egyiptommal. Az igazság azonban az, hogy személyében egy kifejezetten modern fajtát ismerhetünk meg. Ezt a kérdést általános genetikai szinten vizsgálva a japán akita érdemel még említést, mert ez a fajta viszonylag közel áll a farkashoz.

De térjünk vissza a jelenbe, ahol az ebek életének egy részét a tudatos szelekció (tenyésztés) és kutyakiállítá-sok miliője határozza meg! Attól függően, hogy melyik szegletét vizsgáljuk, a kutya ebben a szerepben a meg-élhetés forrása is lehet, aki egyúttal a régen nemesi hobbinak számító időtöltés egyik elmaradhatatlan eleme.

Ez a világ körülbelül 120-130 évvel ezelőtt nyitotta meg kapuit. A föld két, egymástól távolabb fekvő ré-szén, Angliában és Amerikában párhuzamosan megjelenő igény keltette életre. Az úriemberek egy maréknyi csoportját hajtotta a kutyák iránti érdeklődés, a fajták nemesítésével kapcsolatos kérdések megvitatása. A hétről hétre megszervezett találkozók idővel komolyabb elköteleződés felé vezettek. Az első kiállításokat néhány év különbséggel rendezték meg a két földrészen: Európában (Angliában) ez a dátum 1859-re, míg az amerikai kontinensen 1877-re esett. Az első „Best in Show” cím kiadása 1907-ben látott napvilágot, manapság enélkül már elképzelhetetlen lenne egy-egy komoly rendezvény fináléjának lebonyolítása. Míg eleinte csak pointerek és szetterek képviseltethették magukat, ma már az összes, hivatalosan elismert fajta egyedei nevez-

13

14

E

hetők a megmérettetésre. Talán az urak akkoriban nem is gondolták, hogy ezzel a csekély léptékűnek induló kezdeményezéssel idővel nemzeti, nemzetközi, így Európa és Világ Kutyakiállítások megvalósítására ösztön-zik emberek millióit.

És meg is érkeztünk a kontrollált szelekció témájához. Ennek a folyamatnak a felügyeletét az ember java-részt kisajátította. Ez bár részben szolgálja a fajták fenntartását, azok genetikai beszűkülését is eredményez-heti, ezért kifejezetten fontos, hogy az egyedek párosítása kellő megfontolással történjen, elkerülve ezzel a beltenyésztés lehetőségét. A mai fajták helyzete koránt sem leányálom, ezért a felelősség, mely a kutyák jóllétével, egészségi állapotával kapcsolatos, még sosem nyomta ennyire az emberek vállát.

Evolúción innen és genetikán túl

Az ember mellett élő kutya idővel a föld minden szegletét meghódította. A folyamat eredményeként kivonó-dott a táplálékláncból, nem kellett többé önmagáról gondoskodnia. Azonban ezzel egy csapásra az önálló életre is szinte képtelenné vált. A 19. századtól a még szorosabbra fűzött kutya és ember együtt-, egymás mellett élése meghatározó genetikai változásokban jelent meg, és ennek további eredményeként mind anató-miai, mind élettani átalakulások is végbementek. Egyértelmű tehát, hogy az ősi időkben létező klasszikus ra-gadozólét, az ahhoz adaptálódott emésztőrendszer és táplálkozás is számottevően módosult.

Rendkívül fontos kérdés, hogy ezek az átalakulások valójában milyen mértékűek voltak, és az őshöz képest mégis mekkora eltéréssel kell kalkulálnunk. Lépjünk egyet vissza a farkashoz mint oly gyakori viszonyítási ponthoz! Ebben a történetben kicsit olyan szerep jut neki, mint egy hiányzó képletnek az egyenlet megol-dásához. A legtöbb ember elképzelésében a farkas úgy jelenik meg, mint egy obligát húsevő (Carnivora). Azonban ezt a nézetet a kutatások többsége határozottan megcáfolta. Mert igaz, hogy egy ragadozóval van dolgunk, mégis nagy mennyiségben képes növényféleségek elfogyasztására is: az elejtett prédát szinte szőröstül-bőröstül fogyasztja el, beleértve annak gyomortartalmát is. Továbbá az alkalmazkodás szüksége a farkasokat sem hagyta érintetlenül, hiszen alkalomadtán az ételbőség, majd az ételhiány rapszodikus vál-takozása sokszínű tápanyag felkutatására és elfogyasztására sarkallta és sarkallja őket. Ehhez szükségszerű volt az anyagcseréjük megfelelő alkalmazkodása is. Ez az a típusú adaptáció, amit a modern kor kutyája esetén még mindig láthatunk.

A háziasított négylábú, vagyis a mai kutya táplálkozása leginkább a mindenevőkéhez (Omnivora) hasonlít. Ez nagyjából annyit jelent, hogy egy olyan ragadozóval van dolgunk, akinek az emésztőrendszere a növényi ere-detű táplálékokhoz is megfelelően alkalmazkodott. Tápanyagok szempontjából a mindenevőktől eltérően jó-val több zsírt és fehérjét igényelnek, ugyanakkor a szénhidrátokra is szükségük van. Gyomruk mérete a (raga-dozó) húsevő állatokéval mutat hasonlóságot, így a bélcsatorna is viszonylag rövid és egyszerű. A gyomor nagyságát a társuló életmód indokolja, hiszen szükséges, hogy a hirtelen felvett, nagy mennyiségű táplálékot megfelelő ideig tárolni tudja.

15

Van azonban egy olyan téma, mely örökös vitát generál a kutyatartók között. Ez pedig nem más, mint a szén-hidrát szerepe az ebek étrendjében. Szerencsére több kutatót is foglalkoztatott ez a kérdés, méghozzá a gene-tika oldaláról. Akiket érdekel a téma tudományos része, azok számára a Nature című tudományos lapban 2013-ban publikált vizsgálat többségében választ is ad (lásd a forrást a Felhasznált irodalomban). Ennek lé-nyege, hogy a genom elemzésén túl, egészen gének, lókuszok szintjéig igyekeztek meghatározni a keményítő-höz termelődő enzimek eredetét. A kutatás tökéletesen leírja, hogy egy keményítőmolekulának hogyan alakul a sejtszintű emésztése, és ennek megfelelő működéséért valójában melyik allél a felelős a kutya esetében.

16

17

A kutyák emésztőrendszere

A kutyák táplálásánál nemcsak az adott fajtát, a mozgásintenzitást és az életkort kell figyelembe venni, ha-nem a szervezetét is. Ebből a szempontból a leginkább meghatározó szervrendszer az emésztőrendszer. Fel-építése, működése szabja meg, hogy a bekerült táp vagy étel hogyan bomlik le – lebomlik-e egyáltalán – és hogyan szívódik fel, végső soron pedig, hogy a tápanyagok hogyan hasznosulnak.

Minden élőlény más és más. A gerincesek törzsébe és ezen belül az emlősök osztályába tartozóknak (ahova a kutyákat is soroljuk) sok hasonló vonása van, de éppúgy akadnak különbségek is. Mindegyiknek van gyomra, csakhogy például a növényevő szarvasmarhának összetett gyomra van, ami borjúkorban fejlődik ki az előgyom-rokból (bendő, recés, leveles, oltó). A ragadozók gyomra relatíve nagyobb, mint a növényevőké (Herbivora), ezzel szemben bélcsatornájuk lerövidült. A vakbélnek sokkal kisebb a szerepe, így elcsökevényesedett, néhol el is tűnt (pl. nyérc).

Persze más szerveknél is megfigyelhető különbség. Például az aranyhörcsögnek speciális veséje, vese-működése van, ennek folytán nincs is szüksége itatásra. Egy ló esetében ez elképzelhetetlen lenne. No, de térjünk vissza a kutyához!

A kutya a háziasítás során sok mindenben átalakult. Ma már nem a barlangokat védő, jelző, sőt nem is vadállat-riasztó funkciójuk miatt tűrjük meg magunk körül, és nem is lerágott mamutcsontot vetünk eléjük táplálék gyanánt. Mégis megmaradt alapvetően ragadozó, húsevő lénynek. A táplálékért folytatott harcban régen hol jutott valami, hol nem. Az élelemért éles verseny folyt. Ezt hivatalosan versengőevésnek nevezik. Éppen ezért a legtöbb kutya képes addig enni, amíg van előtte valami. Egy kutató, nevezett McDonald kipróbálta, hogy kutyája mennyit bír enni. A kutyus napokig simán legyűrte a 8 kg húst. Végül a kutató a túletetés és elhízás kivédése miatt pár nap múlva abbahagyta a kísérletet.

A legtöbb kutya a táplálékot kevéssé rágja meg, képes nagy falatokat is gyorsan és egészben lenyelni. Ez még farkas ősére visszavezethető tulajdonság. Az ősidőkben erre azért volt szükség, hogy időről időre, nagy mennyiségű táplálék befogadására legyen képes.

Az elfogyasztott táplálék az emésztőcsatornán átlagosan 24 óra alatt halad át, még akkor is, hogyha az evés után a legtöbb kutyánál beindul az ürítési reflex, ez a végtermék azonban még az előző napból származik. A táplálék elfogyasztásától a salakanyag kiürítéséig sok minden történik. És mindössze kb. 24 óra alatt.

18

A gerincesek, így a kutyák emésztőrendszere is tulajdonképpen egy cső. Ezért is hívják csatornának, ahol ki-öblösödések, kanyarok, szelepek vannak éppúgy, mint a városi csatornahálózatban. Az emésztőcsatornához különböző mirigyes szervek is kapcsolódnak, melyek szinte gyárüzemnek foghatók fel. Ilyen a máj, amit gyak-ran hívnak a szervezet vegyi üzemének.

Emlősállat lévén, a kutyának is az emberhez hasonlatos emésztőszervei vannak: szájüreg, nyelv, fogak, nyálmirigyek, nyelőcső, gyomor, vékonybél, vastagbél, máj, epehólyag, hasnyálmirigy. Működésük is egészen hasonló, de nem teljesen ugyanolyan. Van néhány eltérés, amit fontos tudni ahhoz, hogy kedvencünket egészségesen etethessük.

A szájüreg

A kutya szájüregében is fogsor, nyelv, oldalt pofa található. Fogainak száma 42. Ez több, mint a miénk (32 db), vagy a macskáé (30 db). A kutya utolsó őrlőfogai speciális tépőfogakká alakultak, nekünk ilyen nincs.

A kígyóhoz hasonlóan, a kutya is gyakran kidugja a nyelvét, vagy nyalogatja a száját. Csakhogy a kutya a nyelvkicsapással liheg, és így hűti magát. A kígyó ezzel szemben a szagmolekulákat vadássza le villás nyelvével, és juttatja el a felső szájüregében lévő Jacobson-szervhez, ahol a szaglóhám található. A kutya ezt kényelmesebben megoldja, mert csak beleszippant a levegőbe (igaz,