TISCH BÁLINT ATTILA

Holtak Kertje I.

Ártó növényeink a mágikus gondolkodásban

Illusztrációk: Tisch Bálint Attila

© Tisch Bálint Attila 2022

© Svart Eihwaz Orden 2022

Első kiadás, 2022

ISBN 978-615-81883-3-3

Tartalomjegyzék

Prepozíció

Okkult herbalizmus

Növények mágikus képességei

A boszorkánykenőcs

A nekromancia növényei

Hatóanyagok kivonásának módszerei

Lexikon:

Konkolyperje

Bolondító beléndek

Maszlag

Dohány

Nadragulya

Keserű Csucsor

Ostorindás haramag

Gyilkos csoronika

Ádáz bürök

Foltos bürök

Mérges szömörce

Császárkorona

Kikerics

Farkashárs

Borostyánmeggy

Kerti mák

Nagy fecskefű

Szarkaláb

Sisakvirág

Tavaszi hérics

Torzsika szironták

Mezei kikerics

Egyenes iszalag

Fekete hunyor

Digitalis

Tarka koronilla

Keszegsaláta

Farkas kutyatej

Mocskos kontyvirág

Kender

Nehézszagú boróka

Tiszafa

Fehér zászpa

Vadmák

Csombormenta

Kerti ruta

Aranyeső

Mandragóra

Index

Válogatott bibliográfia

Prepozíció

E

leink szerint ami az embernek ártalmas azzal a gonoszt is el lehet pusztítani, úgymint betegségeket vagy kórokozókat, ártó bűbájt, rontást vagy rossz szellemi jelenlétet. Mai modern világunkban sincs ez másként, hiszen a halálos betegségek ellen is csak mérgekkel tudunk harcolni. A természet rendjét nem tudjuk felülírni, ezért tudomásul kell vennünk, hogy minden mágikus vagy orvosi beavatkozás eredménye duális. Ami hat a testre, az hat a lélekre is. Ami egyik oldalon ad, a másikon elvesz. Ha beleavatkozunk a kozmikus rendbe, akkor az egész rend működését befolyásoljuk. Cselekedeteinkkel folyton megváltoztatjuk a jövő történéseit. Ez a változás a rend része, és a mérleg nyelve így vagy úgy végül mindig helyre billen.

A mérgek természetesen nem csak az egészségünkért vívott harcban töltenek be jelentős szerepet, hanem a pusztításban is az ember segítségére vannak. A történelmünk során a méregkeverés, mint ősi mesterség sokszor került vagy kényszerült olyan helyzetbe ahol átértékelődött a szerepe. Egyéni mágikus célokon át, mint szerelem, bánat, harag, féltékenység egészen a hatalmi törekvésekig bezárólag a mérgezés lett a legrettegettebb fegyver. Csendes és láthatatlan tulajdonságai végett a mai napig gyakran használják a terrorizmus és a hadászat eszközeként. A biológiai hadviselés alapjait már az ókorban írásban rögzítették, és azóta is aktuálisnak mondható, természetesen az eszköztára jelentősen bővült. Ebben a könyvben az ártó növények vizsgálatát a népi hiedelmek és a népi orvoslás szemszögéből végeztem, és természetesen elhatárolódom más személyeken vagy állatokon történő alkalmazásuktól. A mágikus növények egyéni spirituális hatását szeretném hangsúlyozni. Az érzékszervek stimulálása régi hagyományunk és a lelki munkák tekintetében a mai napig fontos. A növények látványa is hatással van a szellemi munkára, akár sztereotip gondolattársításokon keresztül, akár egy-egy növény puszta megjelenésével. Gondolhatunk itt egy virágtalan, tövisekkel teli kúszó indaszerű növény, ijesztő, rabságot és fájdalmat sejtető külalakjára szemben egy többszínű illatos tulipánnal, mely a legkevésbé sem kelt gyanút. Sokkal inkább a nyugalmat és a béke képét idézi fel. A látványon túl ugyanez a helyzet a növények illatával, szagával kapcsolatosan. Szintén veszélyt jelent egy kellemetlen szúrós szagú virág, mely illatával is jelzi felénk, hogy számunkra veszélyes, nem alkalmas fogyasztásra, szemben például a gyümölcsfák ínycsiklandó virágillatával. Ezek az ellentétpárok végig vihetők az érzékszerveink összeségén, mint tapintás, ízlelés, hallás…

A gyógyítás és gyógyulás jelentős részben szellemi munka, hozzáállás kérdése. A mai modern orvostudomány is elismeri, hogy a nagy betegségek gyógyulási aránya erősen összefügg a páciens lelkiállapotával és a betegségéhez való viszonyával. Ezt a hozzáállást természetesen betegség nélkül is gyakorolhatjuk, sőt ez a legideálisabb helyzet. Amennyiben az ősi népi hiedelmeket csak érdekes idejétmúlt tüneménynek, vagy meghaladott igazságnak gondoljuk, akár hallani sem akarunk róluk, a gyógynövények tisztán materiális alkalmazása is komoly pozitív hatással van a szervezetre. A modern gyógyszerek is zömmel ezekből a növényekből készülnek. Az étrend-kiegészítők, vitaminok, étvágyserkentők, nyugtatók, altatók, vérnyomáscsökkentők, láz és fájdalomcsillapítók általában ott nőnek az út vagy járda mellett ahol sétálunk. Szabadon, ingyen, csak fel kell ismernünk. A spiritualitás megkerülhetetlen eleme a növényekkel való munkának. A herbalizmus és a vallás kéz a kézben jár, bármilyen megközelítésből is vizsgálódunk a világban. Szubjektív véleményem szerint minden hit egy, nincs két vagy több központi erő, csak a nézőpont változik, mely minden nép hagyományában megjelenik valamilyen formában. Olyan nézőpont, melyben erőként definiáljuk az isteni létezést, megalkotva a legkönnyebben befogadható vallási rendszert. Akár az ateista lelkivilágú személyek is képesek belátni ellenérvek szaporítása nélkül, hogy ez a megközelítés a materiális világnézetre is alkalmazható. Létezik egy központi erő - végérvényesenpontosabban a központi erő, felsőbb hatalom, ami magába foglal minden alapvető és jelentéktelen változást egyaránt. Az élet. Olyan erő, mely mindenben megjelenik születés vagy alkotás által. A létrehozás szubsztanciája. Ez az egy örök erő létezik csupán. Minden ennek a része. Az emberi elme sajátossága nyomán és annak sokszínűsége által generált istenképek, megszemélyesítések, definiálási kényszerből erőszakolt idolok sokasága segíti a megértést a kulturális közeg, érzelmi érettség, elvonatkoztatási képesség és az intelligencia függvényében. Így a legkevésbé kreatívak emberi alakot vizionálnak, az elvontabbaknál megjelennek az állati és növényi motívumok, majd a szellem és lélekformák és így tovább az ismeretlen felé… A saját szubjektív istenfogalmak mellett a globalizációs törekvések próbálják a népeket kategorizálni és ennek megfelelően gyártani isteneket, melyek égisze alá felsorakoztatják a csoportokat igényeiknek megfelelően. A teremtő erőről szóló feljegyzések történelmünk során, legyen bármely nép, bármely mitológiája vagy legendája egy tőről fakadnak. Igazságát az azonosságban találhatjuk meg. Jelentéktelen nyelvi vagy földrajzi sajátosságoktól eltekintve kijelenthetjük, hogy forrásuk egy. A mindent létrehozó és elpusztító erő. Isten-Élet. A többisten hitet gyakorló vallásoknál is megjelenik, mint központi elem, melyből az istenek aspektusuknak megfelelően részesülnek. Az istenek felett álló erő, a tudás. A tudás, mint fény, mint bölcsesség. Bölcsessége élőknek és holtaknak. Úgy fest, hogy az ember az egyetlen olyan létforma, mely megkérdőjelezi ezen erő létezését, sőt gyakran tagadja és kisajátítja az érdemeit. A teremtés egyetlen példánya, amelyik az ego prioritását hajtja. Az egyre inkább utat törő materialista szemlélet hosszú próbálkozásai során sem tud választ generálni azokra a kérdésekre, melyek feltevése is felesleges. A tudomány hite is szélsebesen halad az élet alapvető „részecskéjének” felkutatásában, legyen az sötét erő (anyag), Higgs-bozon, vagy bármely fizikai fogalom, ami egy mozdulattal visszaterelte a fizikát a vallás pályájára. Így válik teljessé a kép. Az oszthatatlan istent nem tudjuk szétválasztani erőre és anyagra, hiszen minden egy és ugyanazon élet más-más megjelenési formája. Ez az isteni erő nem követeli magának az emberi elme tudomásulvételét. Nem függvénye létezésének a benne való hit. Csak az ember által mesterségesen alkotott isten-idolok létfeltétele a beléjük vetett hit, ami nélkül elpusztulnak. Ezek csak akkor tudnak létezni, ha elhisszük, hogy vannak. Ezzel ellentétben a bölcsesség és a fény, a tudás akkor is működteti a világot, ha nem veszünk róla tudomást. Az állatok és a növények nem keresnek bizonyítékot, sohasem cselekednek a természet ellen. Hiányzik belőlük az ego. Az életért magáért léteznek, mindent alárendelve az alapvető fennmaradásukért. Ezért tudjuk őket közvetítőként használni az éteri tudás és az ember között. A tiszta közeg a szellem és az anyag között. A mágikus tér. A mágikus hagyományok tulajdonképpen nem mások, mint apró foszlányok a közös tudásból. Nem az emberek által megszerzett ismeretek független mestersége, hanem maga a fény. A fény mely segít megvilágítani a világ hatalmas asztalát. Segít felismerni a benne rejlő időt és teret. Időt, amit elképzelhetünk egy asztalra fektetett számegyenesként, a tudás fénye pedig egy lámpa, melynek a fénye az idő síkjához közel koncentrált és erős, magasabbra emelve nagyobb részt láttat, bár fénye szórtabb. Így tekinthetünk bele a jövő vázlatszerű víziójába, mely ugyan számunkra a számegyenesen előrébb van, valójában állandó jelen. A mágia nem egy valóságtól elrugaszkodott fikció, hanem maga az élet és annak használata. A számunkra legkönnyebben hozzáférhető elixír a növényekből ered, ezért a növényekkel végzett mágikus munka minden szellemi munka első lépése. Az ember, aki kiemelkedik az élőlények közül az alkotás, teremtés, változtatás képességével, felelősséggel tartozik a kapott tudás felhasználását illetően. Felelőssége van az életben és halálban. Számos kultúrában a halál a tudás manifesztációja, a fény extázisa, ami felvértezi a holt lelket a mindentudás zálogával. A halál bölcsessége az élőkre fejti ki hatását. Erre számos példát találunk saját néphitünkben is. Tanácskérés, igazolás, megerősítés csak néhány olyan túlvilágnak intézett kérés, melyre választ remélünk a bölcsesség forrásától. A tudás odaát van. A holtak bölcsessége nem más, mit a test elhagyása által felszabadított lélek hozzáférése az éteri erőhöz. A felszabadított lélek az élet magasabb fokára lép a halálban. Az emberi agy fizikai határai nem tompítják többé az ingereket, hogy elviselhető legyen a test számára. Nem kell többé antenna a zavaros vételben kódolt információkhoz. Halotti szokásaink a legmagasabb tiszteletet hordozzák, melyek a hiány és a gyász mellett a szabadságot is szimbolizálják. Gondoljunk csak az egyiptomi mumifikálási kultuszra, ahol a lélek túlvilági irányítása és segítése a cél. Védelem a démonoktól, ártó szellemektől. Ebben is hatalmas rész jut a temetői növénykultuszoknak, melyre a későbbieben majd részletesebben is kitérek. A halál extázisa előtt a test egészségének fenntartása a cél, melyre szintén a növényvilágból kaptunk eszközöket. A két létállapot közötti keskeny mezsgyén történő egyensúlyozás szerei e könyv tárgya. A mérgező növények nyitották meg a bölcsesség forrását, a túlvilágot anélkül, hogy