Fiona Brand

Utóirat: Szeretlek

Day Leclaire

A becsület kötelez

Maureen Child

Nem zörög a haraszt…

Minden jog fenntartva. Jelen kiadvány bármely részét tilos a kiadó írásos engedélye nélkül módosítani, sokszorosítani, bármilyen elektronikus vagy gépi formában és egyéb módon közzétenni vagy terjeszteni, beleértve a fénymásolást, felvételkészítést és mindenfajta információtároló vagy -visszakereső rendszert; kivételt képez a kritikus, aki kritikájában rövid szakaszokat idézhet belőle. Ez a kiadvány a Harlequin Enterprises ULC-vel létrejött megállapodás nyomán jelenik meg. Jelen mű kitalált történet. A nevek, személyek, helyszínek és események a szerző képzeletének termékei, vagy fiktív módon alkalmazza őket. Bármely hasonlóság élő vagy halott személlyel, üzlettel, vállalattal, eseménnyel vagy helyszínnel teljes mértékben a véletlen műve, és nem a szerző szándékát tükrözi.

§ All rights reserved including the right of reproduction in whole or in part in any form. Without limiting the generality of the foregoing reservation of rights, no part of this publication may be modified, reproduced, transmitted or communicated in any form or by any means, electronic or mechanical, including photocopy, recording or any information storage and retrieval system, without the written permission of the publisher, except for a reviewer, who may quote brief passages in a review. This edition is published by arrangement with Harlequin Enterprises ULC. This is a work of fiction. Names, characters, places and incidents are either the product of the author’s imagination or are used fictitiously, and any resemblance to actual persons, living or dead, businesses, companies, events or locales is entirely coincidental and not intended by the author.

© Fiona Gillibrand, 2012 – Vinton Kiadó Kft., 2026
A mű eredeti címe: A Tangled Affair (Harlequin, Desire)
Második, átdolgozott kiadás. (Első megjelenés: 2015)
Magyarra fordította: Kiss Gábor

© Day Totton Smith, 2011 – Vinton Kiadó Kft., 2026
A mű eredeti címe: Dante’s Honor-Bound Husband (Harlequin, Desire)
Második, átdolgozott kiadás. (Első megjelenés: 2017)
Magyarra fordította: Fejes Zsuzsa

© Harlequin Books S.A., 2013 – Vinton Kiadó Kft., 2026
A mű eredeti címe: Rumour Has It (Harlequin, Desire)
Második, átdolgozott kiadás. (Első megjelenés: 2017)
Magyarra fordította: Kiss Gábor

Nyomtatásban megjelent: a BIANCA 367. számában, 2026.

Átdolgozott kiadás

ISBN 978-615-108-159-4

A Bianca a Vinton Kiadó Kft. időszaki kiadványa

A HARLEQUIN ® és ™ a Harlequin Enterprises Limited vagy a konszern leányvállalatai tulajdonában álló védjegy, amelyet mások licencia alapján használnak.

Magyarországon kiadja a Vinton Kiadó Kft., 2026

- A kiadó és a szerkesztőség címe: 1118 Budapest, Szüret u. 15.

- Felelős kiadó: dr. Bayer József

- Telefon: +36-30-300-9899; e-mail-cím: info@vintonkiado.hu

Kiadónk újdonságairól, a megrendelési lehetőségekről honlapunkon is tájékozódhat:

www.vintonkiado.hu

Az e-book formátumot előállította:

www.bookandwalk.hu

Fiona Brand

Utóirat: Szeretlek

1. FEJEZET

Amikor a mobilja megszólalt, Lucas Atraeus az edzőtermében épp a saját tömegével megegyező súlyt készült kinyomni.

Felegyenesedett és a telefon kijelzőjére pillantott. Csak kevés ember ismerte a magánszámát, és legfeljebb kettő merészelné a reggeli edzése közben zavarni.

– Si – szólt bele a mobilba, amikor fogadta a hívást.

A beszélgetés a bátyjával, Constantine-nal, az Atraeus-csoport fejével, rövid volt. Csak miután letette a telefont, döbbent rá Lucas, hogy néhány másodperc leforgása alatt mennyi minden megváltozott.

Constantine alig két hét múlva megnősül, amivel ugyancsak összekuszálja az ő életét.

A menyasszonya, Sienna Ambrosi az Ambrosi Gyöngy, egy sydneyi székhelyű vállalkozás főnöke. Azonkívül nővére egy lánynak, akihez Lucast gyengéd szálak fűzik, bár talán nem ez a megfelelő szó a két éve tartó, szenvedélyes, őrült kapcsolatra.

Ismét megszólalt a telefon, és Lucas tudta anélkül, hogy a kijelzőre nézett volna, ki keresi. Carla Ambrosi. Fekete, hullámos haj, mézszín bőr, elbűvölő világoskék szempár és olyan érzéki test, amely csúcsforgalomban könnyen közlekedési káoszt okozhat.

Lucasba hirtelen belemart a vágy. Különösnek tűnt, hiszen általában hűvös és fegyelmezett volt, amióta öt évvel ezelőtt autóbalesetben az akkori barátnője életét vesztette. Sophie halála után megfogadta, soha többé nem hagyja, hogy a szenvedély irányítsa.

Egy ideje azonban – pontosabban valamivel több mint két éve – ezt a fogadalmat rendszeresen megszegte.

De ennek most vége.

Nem tudta eldönteni, fogadja-e a hívást. Nagy megkönnyebbülésére a telefon néhány másodperc múlva elhallgatott.

Lucas kisimította a homlokából nedves haját, és a márványpadlón a zuhanyozóhoz ment. Büszke volt atletikus, kisportolt alakjára, amelyet kemény edzéssel ért el. Akár egy ókori harcos. De manapság a háborúkat elnökségi üléseken vívják értékpapírokkal, no meg arannyal, amelyet Medinos szigetén bányásznak.

Lucas briliáns üzletember hírében állt. Szerelmi kapcsolatait illetően azonban nem mondhatta sikeresnek magát.

A kellemes érzést, amelyet általában edzés után érzett, a rátörő sóvárgás elnyomta. Levetkőzött és beállt a zuhany alá.

Ha nem tesz valamit a veszélyes kapcsolat ellen, amely egyre inkább a bűvkörébe vonja, akkor hamarosan eljegyez egy nőt, aki pontosan az ellentéte annak, amilyennek az eszményi feleséget elképzeli. Egy második végzetes viszony – egy második Sophie…

Az egyetlen megoldás, ha nem törődik az érzelmeivel; hűvösen, logikusan dönt és gondolkodik, akár az üzleti életben. A saját – és Carla – érdekében be kell fejeznie ezt a kapcsolatot, hiszen kezdettől látszott, hogy elkerülhetetlenül katasztrófához vezet.

Egyszer már megpróbált szakítani Carlával, de szánalmas kudarcot vallott. Még egyszer ez nem történhet meg.

Egyszer és mindenkorra vége.

Végre Lucas megkéri a kezét.

Már sötét volt, és a hold magasan állt az égen, amikor Carla Ambrosi bérelt sportkocsijával megállt az Atraeus család kastélyának kapujánál Medinos szigetén.

Az örömtől – meg az izgalomtól – kicsit kábán konstatálta a paparazzókat, akik a nővérének, Siennának Constantine Atraeusszal másnap kötendő esküvőjére érkeztek. Ennyit arról, hogy a sötétben észrevétlen belopózik.

Az egyik biztonsági őr megkopogtatta a szélvédőt, és Carla kinyújtotta neki a kocsi ablakán át az aznap esti vacsorára szóló meghívót.

A fickó kurtán biccentett, visszaadta a kártyát, és intett, hogy menjen.

Vaku villant, amikor a tömegen átvágva óvatosan elindult az autóval, és Carla azt kívánta, a kis sportkocsi helyett inkább egy limuzint választott volna. Csakhogy vidámnak, élettel telinek akart látszani, mintha nem lenne semmi gondja…

Az egyik újságíró hangosan megkocogtatta az oldalsó ablakot, és ezzel kizökkentette a lányt a gondolataiból.

– Ms. Ambrosi, tudja már, hogy Lucas Atraeus ma reggel megérkezett Medinosra?

A lány testét a vágyakozástól hirtelen perzselő forróság járta át. A tévé reggeli hírműsorában figyelemmel kísérte Lucas érkezését. Pár perccel később pedig megpillantotta az autóját, amikor lement a tengerpartra, hogy kávét és zsömlét vegyen reggelire.

A biztonsági őröktől körülvett limuzin sötétített ablakán át sajnos nem láthatta, ki ül a kocsiban. Mivel a reggeli hirtelen teljesen lényegtelennek tűnt, nyomban SMS-t írt Lucasnak. Majd randevút beszéltek meg, de sajnos egy ismert amerikai tévécsatorna váratlanul interjút kért Carlától, és ez meghiúsította a tervet.

Mivel az Ambrosi Gyöngy új kollekciója néhány hét múlva piacra kerül, Sienna esküvője a családi vállalkozás népszerűsítése szempontjából nagyon is kapóra jött, és ezt a kedvező lehetőséget Carla semmiképpen sem hagyhatta ki. Nem szívesen mondta le a randevút a férfival, de ő is üzletember – ráadásul nem is akármilyen – és meg fogja érteni őt. Egyébként is ma este találkoznak – most már perceken belül.

A következő vaku villanása gondoskodott róla, hogy a délután kezdődött fejfájása tovább rosszabbodjon. Tudta, hogy ez mit jelent. Csökkenteni kell a tempót, és lemondani arról, hogy mindent ő irányítson. A doktornője, Jennifer – aki véletlenül jó barátnője is volt – azt tanácsolta, hogy ne akarja irányítani az élete minden apró részletét, ha meg akar szabadulni az ideges gyomorpanaszaitól, amitől már régóta szenvedett.

A kapcsolatokkal szemben támasztott szigorú mércéje csak további bizonyítéka túlságosan magas igényeinek. Hogyan lehetne esélye Mr. Igazinak, ha senkinek sem ad alkalmat második randira. A stressz hosszú távon aláássa az ember egészségét, és Jennifer már két évvel ezelőtt is azt tanácsolta neki, feltétlen tegyen valamit azért, hogy az életben több örömet találjon…

Carla egy héttel később találkozott Lucas Atraeusszal.

– Ms. Ambrosi, mivel a nővére férjhez megy Constantine-hoz, van rá esély, hogy újrakezdjék a kapcsolatukat Lucasszal?

Carla konokul araszolt tovább az autóval, és akarata ellenére bosszankodott a riporter kérdése miatt. Ez a dilemma azóta gyötri, hogy Sienna két héttel ezelőtt nyilvánosságra hozta, feleségül megy Constantine-hoz.

Ma este nem lenne szabad, hogy zavarja az újságírók érdeklődése. Két éven át kerülte, hogy a nevét kapcsolatba hozzák Lucaséval. Akkoriban a sajtó megszellőztette az állítólagos viszonyukat… Most végre mindenkinek elárulhatja az igazságot.

A pénzügyi botrány, amely miatt annak idején az Atraeus és az Ambrosi család összeveszett, már a múlté. Akárcsak a nővére bánata, amiért Constantine két évvel ezelőtt felbontotta az eljegyzésüket. Sienna és Constantine most már boldogok egymással. És ma este ő meg Lucas is kibékülnek.

Felbőgött mögötte egy sok lóerős motor, és Carla a visszapillantó tükörbe nézett. Egy nagy, fekete autó követte.

Lucas, gondolta hevesen zakatoló szívvel. Mivel a kastélyban lakik, biztosan egy tárgyalásról jön vissza. Vagy talán a kis városi házban járt, ahol jelenleg ő, Sienna és az édesanyjuk lakik, mert el akarta hozni őt. A gondolat bizsergető örömmel töltötte el.

Egy másodperccel később szabaddá vált előtte az út, mert a sajtóhiénák lecsaptak Lucas Maseratijára. Carla kihasználta a kedvező alkalmat és beletaposott a gázba. Kisvártatva befordult az utolsó kanyarba, és megpillantotta az impozáns kastély körvonalait, egy középkori épületet, amelyet eddig csak újságokban látott.

Lucas kocsijának fényszórója ismét feltűnt mögötte, amikor Carla az oszlopos bejárat előtti kavicsos téren leparkolt. Hirtelen elbizonytalanodott, és kiszállás közben idegesen kapaszkodott tűzpiros selyemtáskájába, amely színben tökéletesen illett a ruhájához.

Amikor a Maserati fényszórója kialudt, Carla hirtelen sötétben állt a kivilágított kastély előtt. Becsukta a kocsi ajtaját, és odasétált Lucas autójához. Fénypontok cikáztak a szeme előtt, ami kellemetlen módon arra a betegségre emlékeztette, amelyet a közös thaiföldi nyaralásukon szedett össze.

Az oly gondosan eltervezett romantikus vakáció helyett, amelynek a hőn óhajtott lánykéréssel kellett volna végződnie, Lucas éjjel-nappal ápolta őt. Carla a Sydneybe való visszaérkezésük után sem érezte még jól magát, ezért felkeresett egy orvost. A vizsgálat megállapította, hogy a vírusfertőzés a már meglévő ideges gyomorpanaszokat annyira súlyosbította, hogy egy időre kórházba kellett mennie.

Amikor kinyílt a Maserati ajtaja, Carla pulzusa meglódult. Végre hosszú idő után ismét találkozik Lucasszal.

Találkozik. A szó aligha megfelelő, ha a légyottjaikra gondol, amelyek az évek során egyre szenvedélyesebbek lettek.

A riporter a bejárati kapunál a kérdésével akaratlanul is érzékeny pontra tapintott. Vajon újrakezdik a kapcsolatukat Lucasszal?

Szigorúan véve még abban sem biztos, hogy a hagyományos értelemben egyáltalán kapcsolatnak nevezhető-e, ami köztük volt. Mindenesetre csúfos kudarcot vallott az a kísérlete, hogy Lucas megnyerése érdekében könnyednek és gondtalannak tüntesse fel a viszonyukat. A férfi elégedettnek tűnt az alkalmankénti találkozásokkal, a vad és gátlástalan szexszel. Carla azonban ennyivel nem érte be, pedig tényleg megpróbálta. A szenvedély tényleg fantasztikus volt…

De amikor görcsösen koncentrált arra, hogy a dolgok felszabadultan, oldottan menjenek, elkerülhetetlenül stresszelte magát.

A ma esti ruhát nagy gonddal választotta ki Lucas ízlésének megfelelően. Nem simult túlságosan a testéhez, és egyszerűségében volt szép. Az oldalsó felvágás láttatni engedte hosszú, napbarnított lábát. A redőzött gallér kiemelte csábos dekoltázsát, és klasszikus, görög eleganciát kölcsönzött neki. Ugyanakkor a szabás ügyesen titkolta, hogy a gyomorproblémái és az erős gyógyszerek miatt az elmúlt hetekben sokat fogyott.

Megbabonázva figyelte, amint Lucas kiszáll a kocsijából. Már a mozgásáról is felismerte volna. Szinte hipnotizálva bámulta hosszú pillákkal árnyékolt, sötét szemét, kicsit ferde orrát – amelyen meglátszott a két év profi rögbi –, férfias állát és érzéki száját. A dizájneröltöny és az ujján lévő pecsétgyűrű ellenére vad, ókori harcosra emlékeztetett. Carlának akaratlanul eszébe jutott, milyen volt meztelenül az ágyban… Széles, izmos vállára gondolt, meg arra, mennyire elütött napbarnított bőre a hófehér lepedőtől.

Nyelt egy nagyot.

A tekintetük találkozott, és Carla ráébredt, hogy képtelenség lesz ezt a perzselő vágyat tovább eltitkolni. Kívánja a férfit. Két évig várt, mert őt is megbénította Sienna fájdalma a felbontott eljegyzés miatt. Carla nagyon szerette a nővérét, és mindig is lojális volt hozzá. Megbocsáthatatlan lett volna, ha Constantine szakítása után továbbra is nyilvánosan találkozgat a férfi öccsével.

Ám ma este Lucas és ő végre mindenki előtt vállalhatják az érzelmeiket… anélkül hogy túl sokat elárulnának az elmúlt két évről.

Mint az Ambrosi Gyöngy PR-tanácsadója Carla pontosan tudta, hogyan kell ezt intézni. Semmi esetre sem lesznek vastag szalagcímek, mint az első közös éjszakájuk után. Sem hivatalos bejelentés, sem ünnepélyes harsonák… főleg nem a nővére holnapi esküvője előtt.

A magas sarkú cipője ellenére, amely ugyan jól illett a ruhájához, de a kavicson nehéz volt járni benne, az utolsó pár méteren szinte szaladt, hogy Lucas karjába vesse magát.

Az orrát megcsapta ismerős, férfias illata. Úgy érezte, hogy forog vele a világ. Talán csak a viszontlátás öröme miatt, hogy két hosszú hónap után ismét megérintheti.

A hűvös tengeri szél egy sötét tincset az arcába fújt, amikor lábujjhegyre állt, hogy átölelje Lucas nyakát. Boldogan hozzásimult, élvezte jóleső melegét, széles vállát – és egyértelmű izgalmát.

Könnyek szöktek a szemébe, és tudta, hogy ez nem illik a szenvtelennek tervezett jelenethez. Ám két hónapig nem érinthette meg, nem csókolhatta meg álmai férfiját, ehelyett félve várta a rossz híreket.

Eltitkolta Lucas elől, hogy a hazatérése után a vírusfertőzés miatt súlyosbodtak a gyomorpanaszai, és hogy kórházba kellett feküdnie, mert félt a reagálásától. A férfi éveken át gyönyörű, nagyvilági nőkkel randizott, emiatt Carla folyton ügyelt rá, hogy Lucas csak a legjobb formájában lássa. A thaiföldi lázas napokban nem volt semmi erotikus, és az ezt követő sydneyi kórházi tartózkodásban még kevésbé.

Lucas magához ölelte, és amikor Carla megérezte a férfi állát az arcán, jólesően megborzongott, mielőtt még szorosabban hozzásimult volna. Majd hátrahajtotta a fejét, hogy megcsókolja. Lucas azonban nem viszonozta a csókját, hanem elhúzódott és lefejtette Carla kezét a nyakáról. A lány hirtelen fagyos hideget érzett, és fázósan megborzongott.

Amikor közelebb akart lépni, a férfi megfogta a karját.

– Carla – szólalt meg szexi, mély hangján, amelyen érződött az enyhe akcentus. – Próbáltalak hívni. Miért nem vetted fel?

A józan, hűvös kérdés egy pillanat alatt durván visszarántotta a lányt a romantikus szárnyalásból a földre.

– Az interjú alatt kikapcsoltam, utána meg töltőre tettem.

Amikor elhagyta a házat, a mobilt a táskájába tette.

Lucas figyelte Carlát, amint előveszi a telefonját, és a kijelzőre pillant. A nagy sietségben elfelejtette bekapcsolni.

Most gyorsan megtette, és nyomban látta is a nem fogadott hívásokat.

– Sajnálom – mondta.

A homloka ráncba szaladt, amikor Lucas nem válaszolt. Színlelt nyugalommal visszatette a mobilt a táskájába. Rendben, a férfi tehát hűvösen kezeli.

Semmi esetre sem fogja hagyni, hogy lábtörlőnek használja.

– Sajnálom, hogy nem jött össze a találkánk.

Halk neszt hallott, és megfordult. A Maserati ajtaja kinyílt, és valaki, akit Carla a sötétített üveg miatt nem láthatott, kiszállt. Nem biztonsági őr volt, mint első percben gyanította, hanem egy nő.

Carla szíve vadul kalapálni kezdett, ahogy a rosszul megvilágított parkolóban lassan kivette a részleteket. A nőnek sötét, selymesen csillogó haja volt, amelyet kontyba tűzött, karcsú, érzéki testét csillogó gyöngyházszínű ruha fedte.

Carlát először elöntötte a forróság, aztán fázósan megborzongott, és nem tudott szabadulni az érzéstől, hogy egy rémálomba csöppent.

Ő és Lucas annak idején megegyeztek, néha másokkal is randiznak, hogy félrevezessék a sajtót és megóvják a magánéletüket, amelyre Carla annyira vigyázott. De nem itt – és mindenekelőtt nem most!

Gyámoltalanul hátrált néhány lépést, és Lucas arcába nézett. Most először vette észre, hogy milyen hideg a tekintete. Ez a távolságtartás csak az üzleti tárgyalásokon jellemző rá.

Carla feje egyre jobban sajgott, és reszketni kezdett. Erősen szorította a táskáját, és elfojtotta a gyerekes késztetést, hogy a karját a hideg miatt maga köré fonja.

Egy másik nő? – gondolta döbbenten. Erre nem számított. Az agya lázasan dolgozott. Nem, ez nem lehet igaz!

Ha az imént nem érezte volna olyan egyértelműen Lucas izgalmát…

– Azt hiszem, már ismered Lilah-t – mondta a férfi.

Természetesen ismeri Lilah Cole-t, és Lilah is ismeri őt.

– Igen – felelte Carla, és az egzotikus szépségre pillantott.

Lilah az ő cégénél, az Ambrosi Gyöngynél tervező.

És úgy tűnik, Lilah sokkal többet tud róla, mint fordítva, ha jól értelmezi a tekintetében a szánakozó kifejezést.

A Cole család tagjai régóta dolgoztak az Ambrosinak. Először Carla nagyapja, Sebastian alkalmazta Lilah édesanyját. Lilah is már öt éve volt az Ambrosi Gyöngynél, és gyönyörű ékszereket tervezett.

Lilah most egy kicsit bizonytalanul elmosolyodott, ahogy becsukta a kocsi ajtaját és odajött hozzájuk.

A kínos csönd megtört, mert nyílt a ház ajtaja, fény hullott a gyepre, és körülvették őket a klasszikus zene lágy hangjai.

Egy karcsú, jól öltözött férfi, akiben Carla felismerte Constantine személyi titkárát, Tomast, odaszólt nekik, és intett, hogy kerüljenek beljebb.

Lucas kurta biccentéssel előreengedte a hölgyeket. Carla mint egy gép ment fel a széles lépcsőn. Már nem érdekelte, hogy a kavics tönkreteszi a cipőjét, amely éppoly különleges volt, mint minden, amit aznap estére választott – a ruhájától kezdve az értékes ékszeren át egészen a rafinált fehérneműig.

Úgy tűnt, hogy minden egyes lépéssel nő a távolság közte és Lucas közt. Éles szúrást érzett a szíve körül, amikor látta, hogy Lucas Lilah hátára teszi a kezét, és így kíséri be a házba. Hirtelen tudatára ébredt a titkos félelemnek, amely már két éve gyötörte.

Tudta, hogy Lucas kemény üzletember, mert ezt várják el Constantine jobbkezétől. De hogy a magánéletben is ilyen kérlelhetetlen tud lenni…

Rádöbbent, hogy egész idő alatt valami szörnyűségtől félt. És most bekövetkezett. Épp az imént adták ki az útját.

2. FEJEZET

Carla kisimított egy tincset az arcából. A frizurája egyszeriben túl bohókásnak és szertelennek tűnt. Amikor belépett az elegáns előcsarnokba, kínosan érezte magát.

Még kevés volt a vendég: Tomas meg az Atraeus család tagjai; köztük Constantine, a fiatalabb öccse, Zane és Lucas anyja, Maria Therese. Ezenkívül Carla megpillantotta a saját anyját is, aki élénk beszélgetésbe mélyedt Siennával.

Sienna elefántcsontszínű ruhát hordott, ezzel is jelezve, hogy ő lesz hamarosan a menyasszony. A nővére kedvesen átölelte, noha az egész délelőttöt együtt töltötték, és megbeszélték az esküvő minden részletét. Carla akaratlanul nyelt egyet.

– Jól vagy? – kérdezte aggódva Sienna, és megfogta a húga kezét. – Sápadtnak látszol.

– Minden rendben, csak egy kicsit ideges vagyok, mert nem számítottam a kapu előtt álldogáló újságírók rohamára. – Carla felvillantott egy ragyogó mosolyt. – Hiszen ismersz. PR-os vagyok, de a riporterektől kiráz a hideg.

Constantine kedvesen átölelte leendő sógornőjét, és Carla ismét ráébredt, hogy hamarosan egy hatalmas és gazdag család tagja lesz. Constantine kiegyensúlyozott, higgadt embernek tűnt, senki sem gondolta volna róla, hogy gyakorlatilag elrabolta Siennát, és így hódította vissza.

– A biztonságiaknak tulajdonképpen távol kellett volna tartania őket tőled – jegyezte meg.

– Minden tőlük telhetőt megtettek – felelte Carla, miközben üdvözölte az anyját, és ellenállt a kísértésnek, hogy mint egy vigaszra vágyó gyerek zokogva a nyakába vesse magát.

Egy pincér pezsgővel kínálta. Carla felemelte a poharat, a pillantása véletlenül találkozott Lucaséval. Az ujjai önkéntelenül megmarkolták a vékony szárat, amikor megértette a sötét szempár üzenetét.

Ne beszélj! Ne okozz senkinek kínos perceket!

Ivott egy korty pezsgőt.

– Sajnos, az újságírók kérdései kicsit zavarba hoztak. Mindenesetre biztos vagyok benne, hogy a pletykát csírájában elfojtja Lucas és Lilah felbukkanása.

– Úgy érted, megpróbálták felmelegíteni a régi históriát közted és Lucas között? – kérdezte bosszúsan Sienna.

Carla igyekezett közömbösnek tűnni.

– Miután a ti történetetek happy enddel végződött, gondolom, a riporterek görcsösen próbálnak új sztorit keresni.

Ivott egy újabb kortyot, amit Lucas a homlokát ráncolva konstatált.

– Két évvel ezelőtt tulajdonképpen én voltam a média célkeresztjében – jelentette ki a férfi.

Carlának hirtelen eszébe jutottak a fájdalmas vádaskodások és félreértések, amelyekről azt hitte, hogy már végleg a múlthoz tartoznak. Az első közösen eltöltött szenvedélyes éjszakájukat katasztrófák sora követte. Először Constantine döbbent rá, hogy az eljegyzése Siennával az apja számára csak egy kétes üzletet szolgált – amely elsősorban az Ambrosi Gyöngyöt lett volna hivatott megmenteni. Ezért a férfi nyomban felbontotta az eljegyzést. Azután Lucas Carla szemére vetette, hogy a lányt sokkal jobban érdekli az Ambrosi Gyöngy és a karrierje, mint az ő személye.

Carla most még erősebben szorította a pohara szárát.

– Igen, a sajtó nem talál izgalmasabbat a magánéletünknél.

– Csak ha valaki önként információval látja el őket – felelte gúnyosan Lucas, és oldalról a lányra pillantott.

Amikor két évvel ezelőtt Carla úgy érezte, hogy Lucas megbántotta és visszautasította, egy nyilatkozattal könnyített magán, és közölte az újságírókkal, őt a legkevésbé sem érdekli a férfi. Ez a kijelentés a legvadabb spekulációkra késztette a sajtót, és ez rendkívüli módon megnehezítette mindkettőjük életét.

Sienna és Constantine elnézést kértek, és arrébb sétáltak, hogy üdvözöljék az új vendégeket. Carla igyekezett visszanyerni az önuralmát, és látszólag közönyösen szemügyre vette a fényűző előcsarnokot, a márványburkolatot, a képeket és a díszeket.

– És? Még mindig álmatlan éjszakáid vannak miatta? – kérdezte végül halkan.

Dühös pillantása alapján ítélve Lucas megértette a célzást.

– Megszoktam a média érdeklődését.

– Kár, hogy nincs semmilyen új sztori. Pedig jól jönne az új Ambrosi-kollekciónak. – Carla felvillantotta elbűvölő mosolyát. – Ismered a mondást: Mindegy, hogy mit, a lényeg, hogy beszéljenek rólunk. Ennek ellenére azt hiszem, hogy jelen esetben a sztori nem érné meg a fáradságot, különösen akkor nem, ha közben meghurcolnák a nevem.

– Akkor remélem, hogy jól alszol. Én mindenesetre nem tárom a nyilvánosság elé a hálószobatitkaimat.

– És kapcsolatokkal sem nehezíted az életed – vágta rá élesen Carla.

– Elfogadtad a szabályokat.

– Tudod, hogy nem volt más választásom.

– Választás mindig van – felelte dühösen Lucas.

Carla dacosan felszegte a fejét.

– Akkoriban Siennát és az apámat védtem. Véleményed szerint mit kellett volna tennem? Beállítani veled anyához meg apához, és közölni velük, hogy…

– …hogy lefeküdtél velem? – kérdezte lágyan Lucas, mire Carla szíve szaporábban kezdett verni.

– Közölni velük, hogy az Atraeus család egyik tagjával randizom?

Sienna most visszajött és közéjük lépett.

– Egy kis szünet, gyerekek!

Lucas felvillantotta ellenállhatatlan mosolyát, amelytől a legtöbb nő nyomban elolvadt.

– Elnézést!

Amikor Constantine is csatlakozott hozzájuk, Lucas közelebb húzta magához Lilah-t.

– Lilah-t biztosan nem kell bemutatnom nektek.

Mindenki, Maria Therese Atraeus is, kezet fogott a lánnyal, mintha csak hallgatólagosan befogadták volna egy belső körbe. Amennyire Carla tudta, az Atraeus család férfi tagjai általában nem mutatták be odahaza a barátnőiket. Lucas még sohasem mutatott be az anyjának egyetlen nőt sem. Egészen mostanáig.

Tehát Lilah Lucas barátnője.

Carla véleménye szerint Lilah mosolya fegyelmezett és kicsit diadalittas volt. Néhány hónappal ezelőtt a két nő egy Európában rendezett kiállításon sokat beszélgetett a kapcsolatokról. A huszonkilenc éves és gyönyörű Lilah lépten-nyomon felkeltette a férfiak érdeklődését, de ő meggyőződéses szingli volt. Mesélt Carlának a szerelmi életéről meg arról, hogy már fiatalon eldöntötte: házasság előtt nem fog szexelni. Így akarta elkerülni, hogy mint az anyja és nagyanyja ő is egyedülálló anya legyen. Csak a jövendő férjével fog ágyba bújni.

Carla ivott még egy korty pezsgőt, és közben összeállt előtte a kép. Lilah kiválasztotta magának Lucast. Őt akarja jövendő férjének.

Dühösen gondolt a szabályokra, amelyeket annak idején Lucasszal együtt felállítottak: semmiféle kötelezettség, csak alkalmankénti találkozások és – tekintettel a családi viszályra – teljes titoktartás. Előnyös megállapodás egy olyan férfi számára, aki sohasem akarta őt feleségül venni.

A pincérek finom falatokat és behűtött pezsgőt kínáltak körbe. Carla kényszerítette magát, hogy egyen egy kis pástétomot, mielőtt elvesz egy újabb pohár pezsgőt. Az alkohol ellazítja, de megsebzett érzéseit nem gyógyítja meg.

Lilah Cole csodaszép, elegáns és kedves, de ez nem változtat azon a tényen, hogy Carla azt hitte, ez az ő estéje lesz.

Egyre több vendég érkezett, és Carla letette a pezsgőspoharát egy tálalóasztalra, hogy kövesse a tömeget a nagy teraszra, ahonnan csodás kilátás nyílt a tengerre.

Egyre idegenebbnek és kirekesztettebbnek érezte magát az ünneplő emberek közt. A kőből készült mellvédhez lépett, és a vizet nézte. A sós tengeri szél felfrissítette, az arcába fújta a haját és fellibbentette a ruháját pontosan úgy, ahogy eredetileg is eltervezte.

Magán érezte Lucas fürkésző tekintetét, de nem szenvedélyt olvasott ki belőle, mint az elmúlt két évben, hanem szemrehányást. Zavartan megigazította a könnyű anyagot. A hangulata fagypont alá süllyedt, amikor látta, hogy Lilah csatlakozik Lucashoz. A frizurája rendezett, a ruhája szexi, ugyanakkor elegáns, stílusos és visszafogott. Carla hirtelen olcsónak és jelentéktelennek érezte magát Lilah veleszületett eleganciájához képest. Elpirult, amikor eszébe jutott, mit visel a piros selyemruha alatt. Hát annak semmi köze a visszafogottsághoz!

Ráébredt, sokat kockáztatott, amikor ilyen csábosan öltözött fel. Mintha csak könyörögne, hogy Lucas vegye őt észre. Tudnia kellett volna, milyen megalázó lesz két hónap szünet után így közszemlére tenni magát. Nagy nehezen elfordította a tekintetét a férfiról meg Lilah-ról, és a holdsütötte tengert bámulta.

A hűvös szél ismét a hajába kapott, az arcába fújta a tincseket, és ő ösztönösen fellibbenő szoknyája után kapott. Hirtelen érezte, hogy valaki segítőkészen megfogja a könyökét. Megfordult és egy jól ismert, sötét szempárba nézett. A szíve kihagyott egy ütemet. Ám nem Lucas volt az, hanem Zane Atraeus.

– Nyugalom, erősen foglak. De inkább gyere el a mellvédtől, mielőtt még lezuhannál! – mondta a fiatalember mély, dallamos hangján egy kis akcentussal, amelyet Kaliforniából származó édesanyjának köszönhetett.

– Rendben – felelte Carla.

– Egy szükségben lévő hölgy mindig számíthat a segítségemre – jelentette ki Zane lovagiasan.

Carla kezdte felfogni, hogy a fiatalember nem a szélről és a mellvédről beszél, hanem Lucasról meg róla.

Zane a szélárnyékos, borostyánnal befuttatott kőfalhoz vezette.

– Hozzak valami italt?

– Miért ne? – kérdezte merészen Carla, miután lopva Lucas felé pillantott.

A férfi a mellvédnél állva Lilah vállára tette a kezét, ami azt a benyomást keltette, mintha teljesen ki akarná sajátítani magának a lányt. A mozdulat ennek ellenére távolságtartó volt, és Carlában felébredt egy kis remény. Lehet, hogy még nem feküdtek le egymással?

Amikor egy pincér elhaladt mellettük, Zane levett a tálcájáról egy pohár pezsgőt és Carlának nyújtotta.

– Mit gondolsz, ágyba bújtak már?

Carla ijedten rezzent össze, és közben kilöttyintette az italt. Elfordította a tekintetét Lucasról, és Zane-re pillantott, aki meglehetősen zaklatottnak tűnt.

– Fogalmam sincs, miért pont engem kérdezel.

Mivel a fiatalember csak némán nézett rá, szégyenkezve ráébredt, hogy Zane mindent tud, noha sejtelme sem volt, honnan.

– Semmi pánik – szólt Zane szenvtelen hangon. – Egyszerűen csak kitaláltam.

Carla megkönnyebbülten kortyolt egyet a pezsgőjéből, de amikor egy kicsit megszédült, elhatározta, hogy nem iszik több alkoholt.

Zane érdeklődése nem neki, sokkal inkább Lilah-nak szól, tehát nem ő az egyetlen, akinek megsértették az érzéseit, gondolta Carla.

– Odavagy Lilah-ért – állapította meg.

– Talán odalennék… ha meg akarnék nősülni – felelte Zane szórakozottan.

– Feltételezem, hogy nem akarsz.

Noha Zane-nek sikerült levennie a pillantását Lilah-ról, Carla mégis úgy érezte, hogy nem nagyon figyel rá.

– Nem. Érdekel a művészet?

– Igen – bólintott Carla.

Egy kicsit zavarban volt a hirtelen témaváltás miatt.

– Ha megelégelted a szelet, nagyon szívesen megmutatnám neked az őseink galériáját.

Carla korábban futólag már látta az Atraeus család portréit, amelyeket szinte kivétel nélkül neves művészek festettek meg.

– Nagyon szívesen megnézem. – Örült az ürügynek, hogy elhagyhatja a teraszt. – Megtennél nekem egy szívességet? Átkarolnál?

– A látszat kedvéért?

– Ha nincs ellenedre.

Noha Carla halálosan boldogtalan volt, szentül elhatározta, hogy nem mutatja ki.

Magán érezte Lucas tekintetét, miközben odaadta az egyik pincérnek a poharát, és Zane átölelte a derekát. Amikor elsétáltak mellette, Lucas szinte féltékenynek tűnt… De ennek semmi értelme, hiszen szabad elhatározásából döntött egy másik nő mellett.

Carla határozottan megkönnyebbült, amikor Zane levette róla a kezét, mihelyt látótávolságon kívül kerültek. Egy rövid séta a kőlapos folyosón, és elérték a galériát. Az egyik oldalon az ívelt ablakokon át lélegzetelállító kilátás nyílt a holdsütötte tengerre, a másik oldalon pedig a finoman megvilágított mesterművek függtek.

A legtöbb még 1900 előtt készült, mielőtt nehéz idők jöttek volna a tehetős Atraeus családra. Lucas nagyapja később visszavásárolta a festményeket a magángyűjtőktől és múzeumoktól, miután egy aranybánya feltárása ismét gazdaggá tette őket.

Zane megállt egy férfi arcképe előtt, aki inkább kalóznak tűnt, mint nemesembernek. A mellette függő hölgy derűs egykedvűséggel nézett a világba, és meghökkentően hasonlított Lilah-ra, ahogy Carla némi irigységgel megállapította.

– Az őseink, amint látod, szentek és bűnösök fura keverékei. Úgy tűnik, mintha a család elvetemült férfi tagjai mindig is szenteket szerettek volna látni maguk mellett.

Carla távolról lépteket hallott, amelyek gyorsan közeledtek, mire a szíve szaporábban kezdett verni. Fogadni mert volna, hogy Lucas tart feléjük.

– És manapság mit szeretnének?

Zane vállat vont.

– Nem beszélhetek a bátyáim nevében, elvégre nem vagyok tipikus Atraeus.

– De egy szűzies menyasszony még mindig rendelkezik bizonyos vonzerővel?

– Lehetséges. – Zane zavartan elmosolyodott, és hirtelen nagyon hasonlított a festményen megörökített kalózhoz. – Noha én a bűnösöktől sem idegenkedem.

– Mert akkor nincsenek kötelezettségek?

– Miért beszélünk hirtelen kötelezettségekről? – kérdezte gyanakodva Zane.

A léptek elnémultak, Carlának hirtelen az volt az érzése, hogy figyelik őket. Az egyik ablakban ott tükröződött Lucas képe, és sokkal közelebb volt hozzájuk, mint Carla sejtette volna. Anélkül hogy végiggondolta volna, odalépett Zane-hez, és kacéran félrehajtotta a fejét. Jól tudta, hogy a tűzzel játszik, mert Zane nagy szoknyabolond hírében áll.

Lucas szörnyen dühös lesz, és ha tényleg féltékeny, akkor a viselkedésével most elérheti, hogy többé semmit se érezzen iránta. De Carlát ez most nem zavarta. A férfi túl sokszor bántotta meg, ideje, hogy bosszút álljon rajta.

– Ha engem kérdezel, akkor a válaszom, hogy nem kellenek kötelezettségek – búgta Carla.

Zane hitetlenkedve bámult rá, de a lány ezt észre sem vette, mert Lucas megindult feléjük. Carla hirtelen megragadta Zane nyakkendőjét, szorosan magához húzta, hogy a szájuk majdnem összeért.

– Tudom, miért csinálod ezt – jegyezte meg halkan a férfi.

– Akkor legalább egy kicsit érezd megkísértve magad.

– Érzem.

– Mutasd is ki!

– A pokolba! Kontrollálási kényszerben szenvedsz. Folyton mindent és mindenkit irányítani akarsz! Nem csoda, hogy Lucas Lilah-hoz menekült.

Carla keze ökölbe szorult Zane nyakkendőjén.

– Ez olyan nyilvánvaló?

– Számomra igen… ugyanis én is ilyen vagyok.

– Nincs kontrollálási kényszerem – tiltakozott Carla.

Zane kiszabadította a nyakkendőjét a lány szorításából.

– Ha te mondod.

Látva a férfi végtelen türelmét, Carla megadta magát a sorsának. Hátrább lépett – és majdnem összeütközött Lucasszal, aki olyan sóváran bámulta, hogy a lány biztos volt benne, most megcsókolná, ha nem lenne itt Zane.

Lucas hangja azonban közönyösen csengett:

– Mi folyik itt?

– Semmi – felelte Carla. – Zane megmutatta az ősök portréit.

– Vigyázz! – szólt közbe Zane, és a pillantását a bátyjára szegezte. – A végén még azt hiszem, hogy érdeklődsz Carla iránt. Ami bizonyára tévedés, hiszen az elbűvölő Lilah-val vagy együtt.

A feszültség a két fivér között hirtelen szinte kézzel tapinthatóvá vált. Noha Carla büszke volt rá, hogy kijátszotta egymás ellen őket, most biztosan tudta, hogy Lucas még mindig kívánja őt. Csakhogy ez sovány vigasz. Az állítólagos szabad és kötelezettségektől mentes kapcsolatukban a felállított szabályok kezdettől fogva mindent tönkretettek, ami fontos volt a számára: a szerelmet, a hűséget és az egyenrangúságot.

Lucas két éven át élvezte vele a szexet, de ez minden. A hálószobán kívül nem volt közük egymáshoz. Ez lehet az oka, amiért a férfi már nem akar semmit sem tőle? Lilah mellett döntött, és neki megadja mindazt, amit tőle megtagadott.

Bocsánatkérően nézett Zane-re.

– Minden rendben, Lucas és én régi barátok vagyunk. Ha több lenne köztünk, ma együtt érkeztünk volna ide.

– Lilah férjhez akar menni – felelte Zane.

– Csak nyugalom – intette az öccsét Lucas.

Carla lemondott róla, hogy megértse, mi folyik itt. Lucasnak talán esze ágában sincs feleségül venni Lilah-t – akkor sem, ha a lány ezt akarja. Meglehet, hogy Lilah sem kapja meg, amit kíván.

– Visszaviszlek a partira – fordult most Lucas Carla felé. – Negyedóra múlva felszolgálják a vacsorát.

Egyértelműen féltékeny. A lányban most első ízben merült fel, hogy nemet mond neki. A szabályok megváltoztak. Lucas vagy teljesen felvállalja őt – vagy nincs semmilyen kapcsolat.

– Nem – felelte határozottan. – Zane majd visszakísér.

Egy másodpercig azt hitte, hogy Lucas tiltakozni fog, de csak kurtán bólintott, hűvös pillantást vetett az öccsére, és távozott.

Carla most már tényleg semmit sem értett. Lucas nyilvánvalóan már nem akarja őt, de annak sem örül, ha az öccse közelében látja. De ha tényleg végzett vele, akkor miért vette a fáradságot és kereste meg?

3. FEJEZET

Lucas Atraeus felháborodottan viharzott be a lakosztályába, bevágta maga mögött az ajtót, mielőtt elhúzta volna az erkélyre vezető üvegajtót, és kilépett rajta. Próbált a sziklán megtörő hullámzás monoton mormolására összpontosítani, miközben arra várt, hogy a Carla iránt érzett vágya lohadjon.

Amikor megszólalt a mobilja, visszament az apartmanba, és látta a kijelzőn, hogy Lilah hívja. Kétségtelenül arra kíváncsi, hol marad ilyen soká. Pillanatnyilag semmi kedve sem volt beszélni Lilah-val, mert a gondolatai folyton egy másik nő körül jártak. Tulajdonképpen Lilah és közte eddig nem alakult ki intim kapcsolat. A mai estéig valójában csak üzleti ügyekről tárgyaltak.

A csengés végre abbamaradt. Lucas az újságra nézett, amelyet az imént a kisasztalra dobott. Véletlenül a társasági rovatnál nyílt szét – egy nem túl éles felvétel Carláról, az Ambrosi Gyöngy reklámarcának szerepében, amint belekarol egy sokszoros milliomos üzletemberbe. A hozzátartozó szövegben az állt, hogy talán egy szenvedélyes románc van kialakulóban.

Pontosan két hónap telt el, hogy utoljára találkoztak, és nem úgy tűnt, mintha Carlának ő különösebben hiányozna.

Dühösen ismét az asztalra hajította az újságot és visszament az erkélyre. Mielőtt meggondolhatta volna magát, hívta Carla számát, és a füléhez szorította a mobilt.

Semmi értelme, hogy felhívja.

Miközben várt, arra gondolt, jobb lett volna, ha soha egy ujjal nem nyúl ehhez a lányhoz. De sajnos vágya erősebb volt, mint a bűntudat vagy a fájó tapasztalatok emléke. Amikor találkozott Carlával, megszegte a Sophie tragikus halála után saját maga által hozott szigorú szabályt.

Noha nem volt vétkes a barátnője halálában, nem tudta kiverni a fejéből a baleset előtt folytatott heves veszekedést, amely azért tört ki, mert ő tudomást szerzett arról, hogy Sophie titokban elvetette a közös gyereküket. A lány ezután dühösen autóba ült, túl gyorsan hajtott, és megcsúszott az úton…

Sophie szép volt, önfejű, és remekül értett hozzá, hogyan csavarja az ujja köré a férfiakat. El kellett volna vennie tőle az autó kulcsait. A kötelessége lett volna, hogy megvédje, de csúfos kudarcot vallott.

Tulajdonképpen sohasem illettek össze.

Carla még mindig nem vette fel a telefont, és Lucas azon tűnődött, vajon miért. Tudta, hogy nála van a mobil. Az ujjai még erősebben szorították a készüléket, amikor a lány elbűvölő piros ruhájára gondolt – és a csókra, amelynek bekövetkezte előtt megzavarta Carlát és Zane-t.

Egy percig sem bízott az öccsében, aki nagy nőcsábász hírében állt.

Bosszankodott, amiért a lány nem fogadta a hívását.

A két hónap alatt, amelyet az Egyesült Államokban töltött, tudatosan került Carlával minden kapcsolatot, noha nehezére esett. Távolságtartásra volt szüksége a thaiföldi nyaralás intimitása után, amelynek során átléptek egy láthatatlan határt. Sokkal közelebb kerültek egymáshoz, mint Lucas kívánatosnak tartotta.

A két hónap alatt Carla mindössze egyetlen SMS-t küldött neki, és egy üzenetet hagyott a rögzítőjén. Néhány hete látta a lányt az apja temetésén, de akkor nem beszéltek egymással.

Annak idején megállapodtak bizonyos szabályokban: semmi kötöttség, könnyed viszony, amelyről senki sem tudhat a pénzügyi botrány miatt, amikor is két évvel ezelőtt a családjaik összevesztek.

A titkolózás általában nem volt Lucas kenyere, de nem különösebben zavarta, hiszen úgysem akart tartós kapcsolatot. Ő alapvetően az Egyesült Államokban él, míg Carla Sydneyben.

Végül Lucas letette a telefont. Valószínűleg jobb is, hogy Carla nem vette fel. Hiszen ő úgysem tud kilépni a hűvös Lucas Atraeus szerepéből, mert ezt várják el tőle. Van azonban egy kis gond. Míg az üzleti életben becsvágyó és céltudatos ember hírében áll, a nőket illetően egyáltalán nem olyan biztos magában. Az is tanúsítja ezt, hogy annak idején nem sikerült változtatnia Sophie kiszámíthatatlan, szeszélyes viselkedésén.

Tűnődve visszament a szobába, és féltékenyen nézte a Carláról és a görög milliomosról készült fotót. A fickó nem más, mint a hírhedt playboy, Alex Panopoulos.

Carla és Lucas annak idején megegyeztek, hogy másokkal is randiznak. Mindazonáltal Lucas eddig képtelen volt más nőkkel intim kapcsolatra lépni.

Panopoulost is várják holnap a bátyja esküvőjére.

Amikor Lucas keresztülvágott a konyhán, a szemetesbe dobta az újságot, és azt kívánta, bárcsak ilyen könnyen megszabadulhatna a görög milliomostól is. Még szerencsésnek mondhatja magát, amiért Zane érdeklődik Carla iránt és nem Panopoulos, mert az öccsével elboldogul. Ha szükséges, a vitás kérdéseket a régi jó módszerrel tanúk nélkül tisztázzák a tengerparton.

A vacsora fontos társasági eseménynek számított. Carla gépiesen mosolygott, fecsegett és kerülte Lucas tekintetét. Sajnos, a férfi pont szemben ült vele, és így az egész étkezés alatt nagyon is tudatában volt a jelenlétének.

Végre felszolgálták a desszertet. Carla evett néhány falatot, noha nem volt semmi étvágya. Csak most döbbent rá, milyen sok alkoholt ivott, mert ismét fájni kezdett a gyomra. Letette a villát, és felállt az asztaltól, hogy az egyik pincértől megkérdezze, merre van a mosdó. Sajnos, a görög nyelvtudása minden volt, csak nem tökéletes, és rossz folyosóra kanyarodott be.

Miután sikertelenül kinyitott egy sor ajtót, felfedezett egy magánlakosztályt. Mivel ez a hely ugyanúgy megfelelt, mint a többi, és úgy tűnt, hiába keresi a mosdót, Carla elhatározta, hogy itt veszi be a gyógyszereit. Lassan az erkély kőből épült mellvédjéhez sétált. A heves szél időközben elült, és az éjszakai levegő a mandulafenyők és a vadon növő rozmaring illatától volt terhes. A hold mint egy aranyszínű korong lebegett a horizonton.

Carla letette a táskáját, kivette a gyógyszerét, majd víz nélkül lenyelte a tablettákat. Épp visszacsúsztatta a kis műanyag dobozt a táskájába és menni készült, amikor nyílt az ajtó, és Lucas lépett be.

– Remélem, nem Zane-re számítottál.

– Ha igen, akkor sincs hozzá semmi közöd.

– Zane nem fogja megadni neked, amit akarsz.

– A szerelmet? – kérdezte keserűen Carla. – Ami köztünk is lehetett volna?

Lucas elengedte a füle mellett a megjegyzést.

– Jobb lenne, ha visszamennél az ebédlőbe.

– Még nem. Megfájdult a… a fejem, és szeretnék szívni egy kis friss levegőt.

Nem hazudott, mert tényleg lüktetett a feje. Úgy tett, mintha teljesen elvarázsolná az éjszakai tenger és a közeli Ambrus sziget látványa. Ehhez a szigethez különös kapcsolat fűzte az Ambrosi családot, mert valaha az övék volt.

– Honnan tudtad, hogy itt lakom?

Carla ijedten megpördült. Lucas még mindig ott állt.

– Nem tudtam. Mosdót kerestem, de valószínűleg eltévedtem.

A férfi hideg pillantása elárulta, hogy nem hisz neki. Ezzel kihunyt az utolsó remény is, hogy Lucas talán bocsánatot akar kérni tőle, és bevallja, vissza szeretné kapni őt.

Mivel a férfi szemlátomást nem szándékozott menni, Carla fogta a táskáját, de amikor elindult az ajtó felé, Lucas útját állta.

– Sajnálom, hogy így kellett megtudnod – mondta halkan. – Tulajdonképpen már vacsora előtt találkozni akartam veled.

Carla szíve gyorsabban vert, és mereven bámulta a férfi vállát.

– Közölhetted volna akkor is, amikor lemondtam a találkát. Sőt egy SMS is segített volna.

– Nem az én stílusom, hogy telefonon vagy SMS-sel zárjak le egy kapcsolatot – felelte Lucas a homlokát ráncolva. – Személyesen akartam elmondani.

Carla határozottan előreszegezte az állát. Semmi szüksége a férfi részvétére.

– Lilah veled együtt repült ide?

– Ma délután érkezett.

Carla megkönnyebbülten felsóhajtott. Jóllehet nem számít, hiszen a közös életükről szőtt szép álomnak örökre vége.

– Tudnom kell, hogy tájékoztatni kívánod-e a sajtót a viszonyunkról – szólalt meg Lucas.

Viszony.

Carla két évig azt hitte, hogy kapcsolatban él.

– Sienna esküvője miatt jöttem. Ez az ő életének nagy napja, és nem akarom elrontani.

– Rendben, különben nehéz helyzetbe kerülnék.

Carla lassan kezdte megérteni, miről van szó. Ha Sienna és Constantine összeházasodnak, akkor ő is tagja lesz ennek a kifejezetten hagyománytisztelő, konzervatív családnak. Ha valaki kiderítené, hogy Carla és Lucas két éve találkozgatnak, ragaszkodnának hozzá, hogy a férfi vegye őt feleségül.

Lucas feltehetően azt hiszi, azért jött a lakosztályába, hogy rajtakapják őket. Hogy lehet ilyen rossz véleménnyel róla?

– Ebből a szempontból még nem is néztem a kettőnk kapcsolatát.

– Ha házasságot akarsz, zsarolással semmire se mész – jelentette ki Lucas magabiztosan.

– Honnan veszed, hogy házasságot akarok? – kérdezte dühösen a lány, és próbálta titkolni a sértettségét.

A férfi tekintete kifürkészhetetlen maradt.

– Akkor hát megértettük egymást?

– Ó, igen! – Carla mosolyt erőltetett az arcára. – Akkor sem mennék feleségül hozzád, ha erőszakkal cipelnél az oltár elé – tette hozzá gyorsan. – Vagy talán szerelmes vagy belém?

Lucas megdermedt.

– Ami köztünk volt, annak semmi köze a szerelemhez.

Természetesen nincs. Milyen ostoba is volt, hogy azt hitte.

– Tisztáznunk kell még valamit…

– Akkor sajnos várnod kell, mert tényleg fáj a fejem.

Carla fájdalomcsillapító után kutatott a táskájában. Nagy sietségében kicsúszott az ujjai közül a gyógyszeres doboz és a földre esett.

Lucas felemelte.

– Mi ez? – Magasba tartotta, hogy Carla ne érje el. – Mióta van ilyen erős fejfájásod?

Végül a lánynak sikerült visszaszereznie a tablettáit.

– A Thaiföldön elkapott vírus szövődménye.

Gyorsan bekapott két tablettát. Elhúzta a száját, amikor megérezte a keserű ízt.

– Fogalmam sem volt, hogy nem épültél fel teljesen – jegyezte meg szemrehányóan Lucas.

– Nem is kérdezted.

És egész biztosan nem árulja el neki, hogy a gyomorpanaszai az elmúlt időben rosszabbodtak. A betegsége az élete része, és az életében semmi keresnivalója Lucasnak.

Ha a férfi akarta volna, lett volna ideje rá. Egyszer, amikor az Egyesült Államokból Sydneybe repült, csupán négy órát tudott rászánni, de ennek az időnek minden egyes percét ágyban töltötték. De az már régen volt…

Carla lassan megértette, hogy a kapcsolatuk már Thaiföldön meggyengült, amikor Lucas arra kényszerült, hogy ápolja őt, ahelyett hogy szexeltek volna.

A férfi még mindig elállta az útját.

– Sápadtnak látszol. Hazaviszlek.

– Nem. – Carla határozott léptekkel kikerülte Lucast, és elindult a nyitott ajtó felé. A szíve gyorsabban vert, amikor észrevette, hogy a férfi szorosan a nyomában van. – Én is tudok vezetni. Nem kívánok a szükségesnél több időt eltölteni veled.

– Pech. – Lucas megfogta a lány karját, hogy kivezesse a folyosóra, és Carla önkéntelenül megborzongott, amikor megérezte ujjai melegét. – Ittál néhány pohár pezsgőt, most meg erős fájdalomcsillapítót vettél be. Semmi esetre sem ülhetsz volán mögé.

– Attól tartasz, hogy beszélek a kapunál álló paparazzóknak? – Carla hűvös pillantást vetett a férfira.

– Valójában jobban aggódom a hajtűkanyarok miatt.

Ez valahogy túlságosan tárgyilagosan hangzott, ami bosszantotta a lányt.

– Mit gondolsz, mit tervezek? Hogy a sziklákon át a tengerbe hajtok?

Lucas meghökkenve engedte el a karját. Carla kihasználta az alkalmat, sarkon fordult és visszamenekült a lakosztályba. Most már tudta, hogy Lucasé. Tiltott terület.

De elhatározta, teljesen összezavarja a férfit azzal, hogy rossz kislányt játszik.

A bénító félelem, amely Lucast elfogta, amikor elképzelte, amint Carla kis sportkocsijával Medinos tengerpartjának szűk utcácskáin száguldozik, bosszankodásnak adta át a helyét, amikor a lány visszament a lakosztályába.

A helyzet, amely eleinte még kezelhetőnek tűnt, kezdett kicsúszni a kezéből. Sajnos, Carla Ambrosi esetében nem működtek a jól bevált módszerei. Követte a lányt a szobába, és becsukta az ajtót.

– Mit akarsz? – fakadt ki dühösen.

Carla megállt a kis bár előtt, ahol az üvegeken kívül egy nagy korsó jeges víz is volt, meg tálcán poharak.

– Innom kell – felelte, és hátat fordítva a férfinak töltött magának.

Lucas rosszallóan gondolt arra, hogy Carla aznap a szokásától eltérően milyen sokat ivott. Egész este figyelte, mert attól tartott, bátorságot merít az italból és még jelenetet rendez.

– Nem félsz, hogy megárt?

Két lépéssel Carla mellett termett, megragadta a csuklóját, így a lány kezében lévő pohár tartalma a ruhájára löttyent.

Víz volt, nem alkohol.

Az idő mintha megállt volna, amikor Lucas Carla szemébe nézett, aztán a pillantása a szájáról a nyakán hevesen lüktető érre siklott.

A pohár kicsúszott a lány kezéből, de a vastag szőnyegen alig hallatszott, amikor földet ért. Carla megfogta Lucas zakójának hajtókáját.

– Mit akarsz? – ismételte meg a férfi rekedten.

– Elvégzek egy kísérletet.

Carla átkarolta a férfi nyakát és lábujjhegyre állt. Lucas akaratlanul lehajtotta a fejét, és abban a pillanatban tudta, amikor az ajkuk összeért, hogy hibát követ el. A mellkasa a lány melléhez préselődött, az erekciója a hasának.

Átadta magát a csóknak, Carla hátát simogatta, egészen elvarázsolta parfümjének egzotikus illata. A vágya egyre fokozódott. Noha elhatározta, hogy szakít a lánnyal, fogalma sem volt, hogyan tarthatná távol magát tőle.

Egyetlen más nő mellett sem tapasztalta megközelítőleg sem ezeket a féktelen, heves érzéseket. Általában a fegyelmezett, tartózkodó nőket kedvelte, akik nem csinálnak ostobaságokat. Carla pontosan az ellentétjük.

Elhúzódott a lánytól, hogy megszabaduljon a zakójától, mielőtt a száját ismét az ajkára szorította. Érezte, amint a lány az ingét gombolja, aztán megsimogatja meztelen mellkasát.

Egy örökkévalóság óta nem csókolóztak. Lucas újra felfedezte Carla testét és ízét. A lány türelmetlenül hozzásimult, és ő szorosabban ölelte, mintha attól félne, hogy még meggondolja magát.

Carla a szemébe nézett, és a férfi beleegyezést olvasott ki belőle. Ha úriember lenne, akkor több időt adna neki, ehelyett azonban engedett a tomboló vágynak, és megfogta a lány mellét a ruha vékony anyagán át. Carla halk hangot hallatott és nekifeszült. Lucas látta, hogy közel áll már a csúcshoz.

Felkapta, hogy a kanapéhoz vigye. A lány átölelte a nyakát, és miután elnyújtózott a párnákon, magára húzta. A férfi inge pillanatok alatt a földön landolt, miközben Carla úgy fordult, hogy Lucas levehesse róla a csábos selyem fehérneműt.

Türelmetlenül lecibálta a nadrágja cipzárját. Lucasnak még eszébe jutott, hogy nincs nála óvszer. Ám amikor megérezte, hogy Carla kezébe fogja a férfiasságát, minden másról megfeledkezett.

Carla megremegett, amikor Lucas megragadta a csípőjét. A kéjes érzésektől és a sóvár vágytól kábán nekifeszült, hogy végre befogadhassa. Egy pillanat múlva – egy pillanat túl hosszú idő – észrevette, hogy a férfin nincs óvszer.

Korábban nem is gondolt erre, így nem is kérdezte. Nem akart gondolni rá, mivel más sokkal fontosabbnak tűnt: mégpedig az, hogy elveszíti Lucast. Soha többé nem érintheti meg, nem csókolhatja, nem szexelhet vele. Az elképzelés hihetetlenül fájdalmas volt.

Csakhogy most egyenesen őrült dolgot művel, hiszen Lucas szakított vele és másvalaki mellett döntött.

A férfi szemébe nézett, és látta benne a heves vágyat, mintha számára csak ő lenne az egyetlen nő. És ennyi elég volt Carlának.

Megborzongott és még szorosabban hozzásimult. Pedig valójában el akart húzódni, menekülni… Semmi értelme annak, hogy lefekszenek egymással – ráadásul óvszer nélkül. Másrészt teljességgel lehetetlennek tűnt, hogy most befejezzék a szerelmi játékot.

Lucas közelében akart lenni. Szerette az illatát, a bőrét, acélos izmait. Szerette, ahogy csókolta. Soha nem feküdt le még más férfival, és a mostanihoz hasonló pillanatokban úgy tűnt, hogy kizárólag hozzá tartozik.

Közben Lucas rekedt hangon bocsánatot kért, amiért elveszítette az önuralmát. Carlában ismét felébredt a remény. Ha a férfi ennyire akarja őt, hogy még arra sem fecsérli az időt, hogy védekezzen, akkor talán létezik számukra közös jövő.

Lucas rekedt hangon felnyögött és megsimogatta a haját, mielőtt lehajolt, hogy szenvedélyesen megcsókolja. Carla úgy érezte, mintha ez a csók valamit meggyógyítana benne, végre felengedett. Aztán átölelte Lucas nyakát, közelebb húzta magához, még közelebb… Többet akart belőle, és most minden más lényegtelennek tűnt…

Szorosan összefonódva feküdtek a kanapén, miközben Carla élvezte a meleg, kellemes bizsergést, mint a szeretkezéseik után mindig. Már két hónapja nem szexeltek, és ő megpróbálta ennek a pillanatnak minden részletét az agyába vésni: a férfi melegét, az illatát, testének bódító érzékiségét.

Lucas a lány hátát simogatta, és arra gondolt, bárcsak állna meg az idő. Felemelte a fejét és Carlára nézett. A szemében aggodalom tükröződött – védekezés nélkül szeretkeztek.

A hangos kopogtatásra összerezzent.

– Várj! – mondta gyengéden, és odanyújtotta a lánynak a ruháját.

Carla kissé kábán és bűntudatosan felállt, hogy megkeresse a bugyiját, a táskáját és a cipőjét.

– A fürdőszoba a második ajtó balra – mondta Lucas rekedt hangon.

Ám amikor a lány ránézett, már megint teljesen közönyösnek és érzéketlennek tűnt. Ráadásul már fel is öltözött, begombolta az ingét, belebújt a zakójába. Ugyanolyan egykedvűnek és nyugodtnak tűnt, mint a szeretkezés előtt.

A remény, amely épphogy csak kicsírázott Carlában, elhalt. Semmi sem változott. Számos alkalommal látta ilyen távolságtartónak a férfit az együttléteik után, és ilyenkor mindig úgy érezte, hogy fal emelkedik közöttük. Mintha a szexet követően ő máris a múltjához tartozna, és semmi keresnivalója nem lenne a jelenben.

Amikor Carla rádöbbent az igazságra, fázósan megborzongott.

– Ne fáradj, egyedül is megtalálom – felelte nyugodtan.

A fájdalom dacára, amely eltöltötte, furcsamód úgy érezte, mintha az egésznek nem lenne hozzá semmi köze.

A fürdőszobába ment, megmosakodott és felfrissítette a sminkjét. Amikor kopogtak az ajtón, ijedtében majdnem leejtette a szempillaspirálját.

– Ha készen vagy, hazaviszlek – szólt kintről Lucas.

– Adj még öt percet, és hazavezetek.

A tükörben szemügyre vette sápadt arcát és kifejezéstelen tekintetét, amelyen nem látszott, hogy valójában mennyire sebezhető. Akár egy teknősbéka, elrejti az érzelmeit a páncélja alá.

Amikor belépett a nappaliba, Lucas épp akkor jött vissza a teraszról.

– Ki volt az? – kérdezte Carla.

– Lilah.

Na, remek! Ennyit a romantikáról!

– És? Látott engem?

– Sajnos igen.

A szenvtelen hang dühítette Carlát.

– Mi van, ha teherbe estem?

– Ebben az esetben változik a helyzet, és beszélünk róla. Addig meg felejtsük el, ami most történt!

Amikor Carla másnap reggel felébredt, még mindig kínozta a fejfájás. Miközben lezuhanyozott és arra várt, hogy kicsit jobban legyen, átadta magát a gondolatainak.

A kezét akaratlanul is lapos hasára tette. Egy baba, futott át az agyán, és az elképzelés ugyanolyan rémisztő volt, mint a tény, hogy lefeküdt Lucasszal.

Ha csakugyan teherbe esett, mindenképpen megtartja a kicsit, hiszen nagyon szereti a gyerekeket. Egyedül fogja felnevelni, mert semmi esetre sem megy feleségül Lucashoz, hiszen a férfi nem szereti őt.

Miután megtörülközött, belebújt egy fürdőköpenybe, és reggelit készített magának, holott egyáltalán nem volt étvágya.

Fél óra múlva felkereste Siennát, aztán felvette lila selyemből készült ruháját, majd fodrász és kozmetikus vette kezelésbe.

Néhány órával később nagyjából be is fejeződött az esküvői ünnepség. Carla végre felállhatott a menyasszonyi asztaltól. Mivel ő volt az egyik tanú és Lucas a másik, az illem úgy kívánta volna, hogy táncoljon vele, de szerencsére a menyasszony közöttük ült, így egész este nem kellett beszélgetnie a férfival.

Amikor Carla felállt és a táskája után nyúlt, amelyet a szék karfájára akasztott, érezte, hogy valaki a kezére teszi a kezét. Felnézett, és meglepetten állapította meg, hogy Lucas az.

A férfi Constanine-ra és Siennára mutatott, akik éppen táncoltak.

– Valószínűleg nincs sok kedved hozzá, de a tradíció előírja, hogy kövessük a példájukat.

Carla levette a tekintetét az arisztokratikus arcélről és a hosszú szempillákról. Lucas még a szokásosnál is szexibb volt.

– Tényleg olyan fontos neked? – kérdezte keserűen.

Lucas most Carla szemébe nézett, és a lány hirtelen úgy érezte, hogy kívánatosnak tartja őt. Mély lélegzetet vett.

Belekarolt Lucasba, és hagyta, hogy a táncparkettre vezesse.

Amikor a férfi magához húzta, megcsapta az arcát forró lehelete.

– Mekkora az esélye, hogy terhes vagy?

Carla megdermedt. Mintegy végszóra váltott a zene, és felcsendült egy lassú keringő. Lucas magához ölelte a lányt.

– Nem túl valószínű.

– Mikor fogod tudni minden kétséget kizáróan?

– Körülbelül két hét múlva.

– Amint biztosat tudsz, gyere el hozzám! Mindenképpen tőled akarom hallani. Ez nem okozhat nehézséget, mivel a jövő héttől Sydneyben leszek mint az Ambrosi Gyöngy új üzletvezetője.

A hír annyira meglepte Carlát, hogy megbotlott, de Lucas elkapta. A lány gyámoltalanul felegyenesedett, közben véletlenül a férfihoz ért, és megérezte az izgalmát. Pironkodva gondolt a szexre, Lucas testére…

– Azt hittem, hogy a Ben Vitalist veszed át – mondta. – Vagy beszéltél Constantine-nak rólunk?

– Nem.

Carla megkönnyebbülten lélegzett fel.

– Mikor született ez a döntés?

– Néhány hete, amikor megtudtuk, hogy gondok vannak az Ambrosival.

– Nem szükséges Sydneybe jönnöd. Ha terhes lennék, ami nem valószínű, feltétlen tudatom veled.

– Ez már eldöntött tény – felelte Lucas egy kicsit türelmetlenül.

Elnémult a zene, a vendégek tapsoltak, és a férfi levezette a táncparkettről Carlát. A lány az este hátralévő részében táncolt pár ismeretlen férfival, aztán Alex Panopoulosszal, az Ambrosi Gyöngy egyik fontos üzletfelével, a hírhedt nőcsábásszal.

A második tánc közepén Lucas lekérte és magához húzta.

– A pokolba, mi dolgod Panopoulosszal? – kérdezte ingerülten.

– Semmi közöd hozzá… Vagy attól félsz, hogy ajánlatot tesz nekem?

– Könnyen elképzelhető. Ez a fickó mindent megtesz az üzleti sikerért.

– Egy kicsit meglep, hogy aggódsz értem.

– Ne kezdj vele!

– Mert ő talán nem csak szexet akar tőlem? – kérdezte Carla harciasan. – Csak az idődet vesztegeted. A jövőben én döntöm el, kinek a társaságát keresem.

– De ha terhes vagy…

Lucas szorítása erősödött. Carlát bosszantotta, hogy a férfi úgy kezeli őt, mint a tulajdonát.

– Akkor is én döntök az életemről – felelte határozottan.

4. FEJEZET

Lucas egy kis beugróban a falnak dőlt, keresztbe fonta a karját, és úgy figyelte az esküvő utolsó ceremóniáját: a menyasszonyi csokor eldobását.

Zane szinte hangtalanul csatlakozott hozzá, és Carla irányába biccentett, aki a többi nővel a táncparkettán gyülekezett.

– Ha az imént nem mentetted volna meg, megtettem volna én.

– Ha közeledni próbálsz hozzá – felelte nyugodtan Lucas –, velem gyűlik meg a bajod.

Zane ivott egy korty sört.

– Gondoltam, hogy így van.

Lucas zavartan nézett négy évvel fiatalabb öccsére.

– Mióta tudod?

– Körülbelül egy éve.

Sienna eldobta a menyasszonyi csokrot, amely pontosan Carla kezében landolt, de ő nyomban továbbadta az egyik lánynak. Az asztalhoz ment, fogta az orgonaszínű táskáját, és elhagyta a kastély báltermét.

Lucas futólag Zane-re pillantott.

– Tennél nekem egy szívességet, és az est hátralévő részében törődnél Lilah-val?

Most Zane tűnt zavartnak.

– Jól értem? Nem szabad Carla közelébe mennem, de Lilah-val semmi gond? – hüledezett.

Lucas Carla után nézett.

– A partinak hamarosan vége. Legfeljebb még egy órát tart.

– Meglehetősen hosszú idő.

– Haza kell vinnem Carlát – felelte Lucas türelmetlenül.