Table of Contents

- Beszélnünk kell!

- Vihar a biliben

- Anya csak egy van!

- A szülői szeretet

- Megvilágosodás

- Üdv a klubban!

- A sorsdöntő tánc

- Egy-két-há…

- Farkam! Ő Mr. Stones!

- A költözés

- Vízibalett

- Az első pofonok

- Telhetetlen vagy!

- Visszaszámlálás indul

- Klinikai járat – 1.

- Durcás Daniel és Rosy

- Klinikai járat – 2.

- Költöztetés extrával

- Fő az óvatosság!

- Medence-party

- Családlátogatás

- Édes otthon

- Döntetlen…

- Még három nap…

- A terv

- Szexi tervek

- Végre szabad a szex!

- A titok nyitja: a sok és még több túrógombóc!

- Kórházjárat – 3. rész

- Jelek

- Nyűg a köbön!

- Figyelemelterelés

- A Helma Kiadó Könyvajánlója

Rebeca Green

DANCE

Rebeca Green

DANCE

Rainbow könyvek: 4. kötet

© Rebeca Green 2025. 02. 20.

Magyarországon kiadja a

HELMA Kiadó

A szerző eddig megjelent

könyvei:

Silk (Selyem)

Gift (Ajándék)

No jealousy! (Féltékenység kizárva!)

Figyelem!

A szerző NEM tánctanár, sőt, táncolni sem nagyon tud. Ne ebből a könyvből akarj megtanulni keringőzni!

A szerző üzenete

Minden pillanatban döntések sorát hozzuk meg. Mi, a sajátunkat! Az is a mi döntésünk, ha azt tesszük, amit mások erőltetnek ránk, az is, ha nemet mondunk nekik.

Tartalomjegyzék

Beszélnünk kell!

Vihar a biliben

Anya csak egy van!

A szülői szeretet

Megvilágosodás

Üdv a klubban!

A sorsdöntő tánc

Egy-két-há…

Farkam! Ő Mr. Stones!

A költözés

Vízibalett

Az első pofonok

Telhetetlen vagy!

Visszaszámlálás indul

Klinikai járat – 1.

Durcás Daniel és Rosy

Klinikai járat – 2.

Költöztetés extrával

Fő az óvatosság!

Medence-party

Családlátogatás

Édes otthon

Döntetlen…

Még három nap…

A terv

Szexi tervek

Végre szabad a szex!

A titok nyitja: a sok és még több túrógombóc!

Kórházjárat – 3. rész

Jelek

Nyűg a köbön!

Figyelemelterelés

A Helma Kiadó Könyvajánlója

A könyvet kiadja Magyarországon a HELMA Kiadó

Cím: 8630 Balatonboglár, Szabadság u. 75.

Telefon: +36 (30) 499-34-77

E-mail cím: info@helma.hu

Webcím: www.helma.hu

A kiadásért felel a HELMA Kiadó ügyvezetője: Dvariecki Bálint

Kiadás dátuma 2025. 02. 20.

ISBN 978-963-639-817-0

Copyright

Borítóterv: Bakó Lilla

Olvasószerkesztő, korrektor: Sike Erzsébet

Előolvasók: Pálinkás Angéla és Menyhei Mónika

A szerző elérhetősége a Facebookon:

https://www.facebook.com/profile.php?id=61564815784013

Szerzői jog – Copyright: 2024 by © Rebeca Green

Minden jog fenntartva – All right reserved

Minden jog fenntartva. Jelen kiadvány bármely részét tilos a kiadó írásos engedélye nélkül módosítani, sokszorosítani, bármilyen elektronikus vagy gépi formában és egyéb módon közzétenni vagy terjeszteni, beleértve a fénymásolást, felvételkészítést és mindenfajta információtároló vagy – visszakereső rendszert.

A könyv bármely részletének a közléséhez, bármilyen céllal, a kiadó írásbeli engedélye szükséges, kivételt képeznek a Helma Kiadó és az MKMT mozgalom hivatalos bloggerei, akik 600 (azaz hatszáz) karakter erejéig szabadon idézhetnek a könyvből.

Jelen mű kitalált történet. A nevek, személyek, helyszínek és események a szerző képzeletének termékei, vagy fiktív módon alkalmazza őket. Bármely hasonlóság élő vagy halott személlyel, üzlettel, vállalattal, eseménnyel vagy helyszínnel teljes mértékben a véletlen műve, és nem a szerző szándékát tükrözi.

Beszélnünk kell!

Amikor elhangzik Bianka, a gyönyörűséges menyasszonyom szájából ez a mondat, hogy „Beszélnünk kell!”, a nemlétező szőr is feláll a hátamon. De én vagyok a hülye, hogy megkértem a kezét!

Ez valami becsípődés a nőknél, hogy ahogy gyűrűt kapnak az ujjukra, azonnal elkezdik az esküvőt tervezni?! Ha ezt hamarabb tudom, soha nem kértem volna meg, hogy legyen a feleségem!

Tíz éves korunk óta ismerjük egymást, akkor költöztek a szomszédunkba, és egészen mostanáig jól elvoltunk. Tizenhat volt, amikor egy bulin leitattam és elvettem a szüzességét. Én akkor már nem voltam szűz, se elől, se hátul!

Bizony! Biszex vagyok!

Sőt, triszex!

Egy kibaszott, arrogáns, beképzelt pöcs, akinek ráadásul mindig igaza kell, hogy legyen! Bianka meg a kis habosbabos királylány, legalábbis a szülei meg a külvilág felé ezt mutatta!

Hahaha!

Ahogy betöltöttük a tizennyolcat, ő színművészetire ment, én meg pornószínésznek álltam. Őt a szülei kitagadták, az enyéim meg annyit mondtak, hogy vigyázzak magamra, össze ne szedjek valami nyavalyát.

Nem, nem voltak a szüleim szentek, ma sem azok, de számolni tudtak! Amíg az apám meg az anyám alig tudott összegályázni a túlórákkal együtt háromezer dollárt egy hónapban, addig én ezt három alkalommal megkerestem, kezdőként, az első héten!

Hogy mennyit keresnek a befutott pornósok? Főleg egy ilyen kaliber, mint én? Sokan elképzelni sem tudják!

Nem elég, hogy biszexként az egyik legsokoldalúbb színész voltam, de nincs rajtam egyetlen talpalatnyi hely sem, ami ne lenne a legminőségibb módon kivarrva, értsd, tetoválva! Profi úszóként a testem mindig is tökéletes volt, az apámtól meg akkora farkat örököltem, hogy bármelyik ló nyerítene örömében, ha cserélnék vele!

Még mit nem!

Félév után már háromezer dollár alatt szóba se álltam senkivel, mégis tele volt a naptáram! Számoljon bárki nyugodtan!

Nyolc évig pornóztam.

Megdugtam a legjobb csajokat, a legjobb pasikat, és néha – extra zsozsóért – hagytam, hogy engem is seggbe kúrjanak. Ekkor kaptam rá a gruppenre is! Na, az aztán a kavarás! Csak, ahogy a vicc is mondja, arra kell vigyázni, hogy ki ne maradj belőle!

Ja, és közben lazán milliomos lettem! A dugásból, az élvezetből, anélkül, hogy egyszer is stresszeltem volna a hülye főnök, vagy az izgága kollégák miatt!

Mert a farkam állt, mint a cövek! Nekem még előszopó sem kellett, egyszer sem!

Mivel ezt mégiscsak az őseimnek köszönhettem – mármint az adottságaimat –, az első millámból „nyugdíjaztam” őket! Kaptak egy lakókocsit, minden hónapban bőségesen elegendő zsét a számlájukra, aztán kedvükre élvezhették az életüket.

Ennyivel tartoztam nekik!

De vissza Biankára!

Még az első félévet sem fejezte be a színi akadémián, vagy hol, amikor majdnem megerőszakolta az egyik tanára. Mivel a szüleihez nem mehetett, hiszen az apja kifejtette, hogy minden színésznő kurva, és az ő lánya nem lesz az – így hozzám szaladt.

Akkor kezdtünk el „járni”.

Nekem elég volt megjelennem a százkilencvennyolc centis, kigyúrt, kitetovált formámmal, és a tanár összeszarta magát. Pedig csak bevittem a férfimosdóba és megmutattam neki a farkam, hogy hamarosan mindenhol kitömöm vele, ha még egyszer, akárcsak ránéz a csajomra! Aztán párszor elvittem Biankát a sulijába, hogy egyértelmű legyen mindenkinek, kié a nő!

Minden klasszul ment, addig, amíg egy alkalommal pénzt nem kért tőlem.

Aztán még egyszer, meg még egyszer…

Persze, visszaadni soha nem tudta, vagy nem is akarta.

Pincérkedett, meg statisztált is közben, de hát az nem pénz, amit ott fizetnek! Arra jó, hogy ne halj éhen, de ahhoz már kevés, hogy meg is élj belőle!

Nem ez volt az első eset, de akkor már belém bújt a kisördög.

– Ha ennyire kell a pénz, gyere el velem egy forgatásra! Ennek akár a tízszeresét is megkaphatod, egyetlen filmért!

– Hülye vagy, Sebi? Ha kitudódik, az életben nem kapok komoly szerepet! – vörösödött el, de rögtön levettem, hogy nem a pornó, hanem a karrierje miatt aggódott csupán.

– Vagy annál többet, annál nagyobb lóvéért! Jövő héten lesz egy kosztümös, jelmezes film, álarcosbálban játszódik! Az arcod sehol nem fog látszani! Ha kell a lóvé, hívj fel még ma! Később már én sem tudlak betolni a szereplők közé! – hagytam ott a lepusztult albérlete előtt, hogy gondolkozzon el az életén, meg azon, hogy én nem a személyes pénzkiadó automatája vagyok.

Biankának Formula 1-es teste van! Száznyolcvan centi magas, hatalmas, természetes, feszes mellekkel, gyönyörű, rózsaszín mellbimbókkal, amik némi szívás meg gyötrés után bombasztikusan mutatnak a filmvásznon!

Vékony, de izmos alkat, tipikus atléta! Olyan spárgába vágja a lábait, hogy attól fasz nem marad lankadt! Természetes szőke haj, világító kék szemek, és olyan ajkak, olyan mosoly, hogy férfi nincs, aki megmaradna a gatyájában tőle! A.J. elbújhat mellette!

Tudtam, hogy a magassága miatt egyedül hozzám fog passzolni a férfi szereplők közül, de ezt még nem árultam el neki. Hagytam, főjön a levében egy kicsit!

Lássam, csak kettesben bevállalós-e, vagy megy ez neki jobban is!

Két éven át nyomtuk együtt a kosztümös, álarcos filmeket! Ez lett a védjegye is: Masked Lady! Az álarcos hölgy. Szarrá kerestük magunkat ezekkel a filmekkel! Minden pornós azon törte magát, hogy felkerülhessen mellénk, a stáblistára!

Aztán ahogy kezében volt a diploma, elment színpadi színésznek, és egyre kevesebb lett az ideje.

A pénze is elfogyott, mert felélte az egészet, amit addig keresett. Kezdő színészként alig kapott valami alamizsnát, egészen addig, amíg egy beugrással nevet nem szerzett magának.

Azt is nekem köszönheti!

Aki az eredeti szereposztásban Júliát játszotta, a maga harmincöt évével már vén csoroszlya volt ehhez a szerephez. De olyan lelkesen szopta a dirit, hogy így Biankának esélye sem volt arra, hogy beugróként legalább egyszer elmondhassa: „Ó, Rómeó, miért vagy te Rómeó?”

Komolyan, annyit végszavaztam neki, hogy már én is kiállhattam volna a színpadra rinyálni! Mit esznek ezen a baromságon a népek?!

Na, mindegy, megnéztem a premiert, hát úgy volt szar, ahogy volt! A férfi színész még hagyján, de az a nő?! Kész röhej!

Három nappal később gördeszkás fiatal suhancok elkaszálták a csajt hátulról, és sikeresen eltört a bokája, megrepedt a térde. Combig begipszelték, Bianka meg végre megmutathatta, hogy mit tud!

Onnantól felfelé ívelt a karrierje, mert a befektetők sem hülyék! Látták, ki hozza a pénzt a színháznak!

Egyébként háromszáz dolcsimba került az egész, mármint fejenként, mert a két kispöcsnek új gördeszkára kellett a pénz.

Meg is kapták tőlem.

A gördeszkákat! Ennyi pénz gyerek kezébe nem való! Aztán egy héttel később meg rájuk ráztam a pofonfát, amikor nagy lett a szájuk.

Ilyen a mai fiatalság!

Csak a saját bőrén tanul!

Huszonhat évesen én is kiszálltam a mindennapi taposómalomból. Egy hónapban egyszer, néha kétszer, szórakozásból még filmeztem, de csak extra pénzekért, meg az élvezetért! Addigra a tőzsdén már kisebb cápának számítottam. Inkább arra koncentráltam. Az hozta az igazán nagy pénzt!

Nem azért, de két tanfolyam után ezerszer jobb voltam ebben a világban is, mint a sok diplomás faszi.

Amikor elértem harmincévesen a húszmilliót, akkor egy régi haverommal, akivel együtt pornóztunk, összedobtunk egy ingatlanfejlesztő céget, felhúztunk három év alatt négy luxus lakóparkot, amit még a tervezőasztalról eladtunk.

Nagyon hirdetni sem kellett, volt annyi ismeretségünk mind a kettőnknek.

Biankát is bevontam, hogy keressen valami pénzt. Amikor ő volt az ügyeletes az irodában, onnan ember ki nem ment szerződés nélkül! De ahogy pénz került a kezébe, az ki is folyt belőle.

A végén már azt csináltam, hogy az egyik felét megkapta a jutalékának, a másik felét meg eltettem neki egy külön számlára, és kicsit megdolgoztattam.

Amikor kölcsönkért, az övét adtam oda.

Úgysem adott vissza soha, egyetlen centet sem! Akkor legalább csessze el a sajátját!

Éveken át jól megvoltunk gyűrű nélkül. Igazából csak azért húztam egy jókora gyémántot az ujjára, hogy ne happolja el a színház igazgatója előlem! Vén kecske! Bianka meg, amilyen kis naiv tud néha lenni, még be is vette volna, hogy a tehetségéért szeretett bele a pasi!

Hát ne ezt vegye be, ha már választani lehet! Inkább a farkamat! A pornózás alatt ragadt rá bőven tudás, kamatoztassa csak nálam!

Mivel nem költöztünk össze, mindketten éltük a saját életünket. Azért hetente legalább négyszer megdugtam. Nehogy hiányérzete legyen, vagy elfelejtse, kinek a gyűrűjét viseli! Meg aztán jól is esett, mind a kettőnknek!

Ő volt az én tökéletes alávetettem, annak ellenére, hogy soha nem kellett előttem csúszni-másznia, meg nem aláztam, nyakörvet nem raktam rá, mégis én voltam neki a tökéletes menedék!

És ezért bármit megtett, megengedett, amit csak akartam! Win-Win szituáció. Mindenki nyert rajta!

Most már nem csak a külsőm, de a pénzem miatt sem mert velem kekeckedni senki. Igen ám, de egyre többször előfordult a beszámolóiban egy bizonyos név: Ian Mogush. Szinte egy párnak számítottak a színházi világban. Minden főszerepet ők ketten kaptak. Tódult rájuk a népség a színházba!

A sok hülye újságíró meg közösségi média követő már elkönyvelte őket egy párnak, miközben Bianka ujján ott csillogott a gyűrűm!

Ezt már nem hagyhattam! Az utolsó premier után meghívtam az egész kibaszott társulatot a haverom bárjába. Ott, mindenki előtt, letérdeltem, én, a tetovált, nagydarab testemmel, és olyan lánykérést nyomtam, hogy nem maradt szárazon se bugyi, se gatya!

A gyémántgyűrű mellé odakerült a karikagyűrű is.

Itt basztam el!

Én hülye!

Azt hittem, ennek ugyanúgy nem lesz jelentősége, mint az első gyűrűnek.

De nem!

Bianka elveszítette a józan eszének az utolsó maradékát is, és mint egy megvadult kakadu, összevissza futkosott már vagy három hónapja, esküvőszervezést mímelve.

Én még ott tartottam, hogy hogy a fenébe fogom fenntartani a jól bevált életemet, a fiú subomat, ha megnősülök és Bianka hozzám költözik, amikor ő már szinte minden nap azért hisztizett, hogy miért nem tudok felkelni egyetlen reggel sem, hogy táncórára menjek vele.

ÉN!

Táncórára!

Mert ő keringőzni akar, amikor valami első táncot lejtünk az esküvőnkön.

Mi van?

Milyen első táncot!?

Táncoltunk mi már annyit együtt, hogy el sem tudnék addig számolni! Az egyik kedvenc előjátékom a dirty dancing! Bianka úgy tud dörgölőzni, le-fel, aztán meg jobbra-balra, hogy fasz nem marad a gatyában szárazon!

És mi a fene az a keringő?

Körbe-körbe kell menni? Keringeni? Vagy mi?

Bianka a kifakadásomra csak annyit mondott, hogy ne legyek bunkó!

De ha egyszer az vagyok!

Soha nem is voltam másmilyen!

Anyám szerint, aki pedig imád, már a születésemkor is bemutattam mindenkinek, hogy mi az abszolút bunkóság!

Állítólag, ahogy megtisztogattak, azonnal lepisiltem a nővért vagy orvost, már elfelejtettem, kicsodát. A lényeg, hogy megmutattam, ki az úr a háznál!

Itt van már megint ez a mondat, hogy „nekünk beszélni kell”! Csak a bajom van ezzel a nővel! Ha nem lenne olyan jó a dugás vele, már rég kidobtam volna! Még a gyűrűket is vihetné magával, úgyis a zálogházban kötnének ki két hét múlva!

– Mondjad, Bianka, most miről kell beszélnünk? – húztam inkább a nappali kanapéja felé, hátha kapható egy kis orálra.

– A táncról! Ian megígérte, hogy betanítja nekünk a keringőt. Akár külön-külön is tudunk gyakorolni!

– Meg a ló … tudod, mijét! Ha még egyszer hozzád ér, eltöröm mind a két, szépen manikűrözött kezét!

– Akkor keress te egy tánctanárt, Sebastian! Bánom is én! De az esküvőnkön, tökéletes táncot akarok lejteni! – állt a sarkára Bianka, most először talán, amióta ismertem.

– És ahhoz én minek kellek? – nevettem fel. – Te nélkülem is tökéletesen tudsz táncolni! Tegnap is micsoda három fátyol táncot adtál elő! – próbáltam megint a kanapé felé navigálni.

– Ha nincs tánc, nincs szex! – nézett rám a csaj, és dögöljek meg, ha nem gondolta komolyan!

El is gurult a gyógyszerem.

– Nincs szex? Ezt azért gondold át! – kaptam fel a vizet azonnal!

Nehogy már a nyúl vigye a puskát! Még csak az kellene, hogy egy hasadék dirigáljon nekem!

– Miért, mi lesz? Elmégy a kisfiúdhoz és seggbe dugod? Azt hiszed, nem tudom, miért nem akarsz velem összeköltözni? – tette csípőre a kezét.

Ezt muszáj voltam megtorolni!

Velem nem beszélhet így senki, még a menyasszonyom sem, akkor sem, ha a fél világ őutána kotor!

Két lépéssel mellette termettem, lenyomtam a kanapéra, és a lábaim közé szorítottam az övét. A két karját felnyomtam a tarkója mögé, egyik kezemmel összefogtam a csuklóit, a másikkal megfogtam az állát, és kényszerítettem, hogy a szemembe nézzen.

– Most nagyon figyelj, Bianka, mert csak egyszer mondom el! Ebben a házasságban az lesz, amit én mondok! Ha nem, akkor kikerül az összes pornóvideód egy megosztóra, beleértve az öltözőben készülteket is, hogy egyértelmű legyen, kit basztam szanaszéjjel több, mint két éven keresztül! Aztán leveszem a kezem rólad, és meglátjuk, mire lesz elég a tehetséged meg a saját fizetésed! Most pedig tátsd nagyra a szád, és mutasd be életed legjobb szopását, hogy elfelejtsem neked ezt a mai jelenetet!

Bianka nem buta! Tudta jól, hogy szemrebbenés nélkül megteszem, amivel megfenyegettem, és azt is, hogy nélkülem szabad préda lesz! Csak három hasadék, amit ki lehet használni. Három lyuk. Semmi több!

Mindegy, milyen tehetséges, mert baromi gyorsan találnak majd helyette egy még fiatalabbat!

Ha elfelejtette volna, az idén ő is a harminchatodik évet tölti! Férfiban ez még csikó, nőben már kanca!

Nem kellett neki tovább magyaráznom. Olyan mélytorkost kaptam tőle, hogy még az agyvelőmet is kiszívta! Annak ellenére, hogy utálta, most szorgalmasan nyelt, mindent, az utolsó cseppig, úgy, ahogy én szeretem!

Most komolyan, ezért kellett ez a nagy hűhó?

– Ma így fekszel le, cicám, ahogy vagy! Ha magadhoz nyúlsz, holnap megismerkedsz a nadrágszíjammal! Lehet, hogy még ma éjjel visszajövök, és tudod, hogy azonnal észreveszem, ha magadhoz érsz! – hagytam ott, miután visszapakoltam a szerszámom a gatyámba.

Eddig még soha nem kellett megvernem, de most nagyon közel járt hozzá!

Nőt még nem ütöttem meg, kivéve, amikor a forgatókönyv ezt írta elő, de ott is csak eljátszottuk. Gyengébbet bántani fizikailag, az nem kunszt! Az inkább megalázó egy ilyen alfára nézve, amilyen én vagyok!

A pszichológiai hadviselés, az már igen! És Bianka nem az a gyenge virágszál, mint aminek mutatja magát! Szóval, ha nem akarom, hogy a fejemre nőjön, észnél kell lennem!

Bassza meg, hogy miért kellett nekem azt a gyűrűt a kezére húznom!?

De csak magamat okolhatom érte!

Sértette volna a rohadt nagy egomat, ha másé lesz a csaj, ugyanakkor annyira meg nem akarom, hogy tényleg az enyém legyen!

Na, ezt most jól összehoztam!

Azzal nyugtattam magam, hogy a szüleimnek most teljesítem a második kívánságukat, aztán ha majd egyszer felkoppintom, akkor, mint a mesében, teljesül a három kívánságuk!

Utána már csak ellátom őket pénzzel életük végéig, és megháláltam nekik mindent, amit kaptam tőlük. Meg egy kicsivel többet is!

Vihar a biliben

Nem volt elég Bianka nyavalygása, amikor hazaértem, könnyes szemekkel várt rám a kis Joshua, az én aktuális játékszerem.

– Neked meg mi bajod? – néztem rá, de baromira nem volt már energiám még egy hisztihez.

– Tényleg megnősülsz? És képes vagy egy nőt feleségül venni?

– Joshua, te akkor is ilyen hülye voltál, amikor megismertelek, vagy azóta buggyantál meg? – ültem le a nappaliban, feltettem a lábam az asztalra, és vártam az ilyenkor szokásos hideg sörömet.

De az nem érkezett meg, csak a bőgőmasina.

– Én ezt nem bírom ki! Én ezt nem akarom! Mit tud ő, amit én nem?

– Hát, kisfiam, alapjáraton egy lyukkal több van rajta, mint rajtad! Aztán meg van két melle, egyenként akkora, mint egy-egy kisebb dinnye! Na, ezekkel soha nem fogsz versenybe szállni. Hozod a sörömet, vagy inkább máris távozol?

– Távozom! Már összepakoltam – szipogott, mint valami taknyos gyerek.

– Helyes! Hívj taxit, mert a kocsi az enyém. Kérem a kulcsokat! Itt van tízezer dolcsiról egy csekk, meg háromszáz készpénzben, hogy találj valami normális szállást ma éjszakára! Szavad nem lehet, hogy kihasználtalak, mert életedben ennyi pénzt még csak nem is láttál! Na, menj, amíg meg nem gondolom magam és vissza nem veszem a csekket!

A kis hülye majd a saját lábában botlott el, úgy rohant. Pedig eszem ágában sem volt visszavenni tőle a zsét. Megállapodtunk annak idején, hogy havi ezret kap tőlem, meg persze teljes ellátást, cserébe én is full extrás kiszolgálást kértem, napi huszonnégy órás rendelkezésre állással. Nyolc hónapig lakott nálam, erre még rátettem kéthavi felmondási időt. Király vagyok!

Ha akar, kezdhet magával valamit, de félő, hogy egy hét múlva már megint a bárban fogja árulni a seggét, fillérekért.

Pedig nem buta, és ráadásul jól is főz. Egy-két tanfolyammal akár egy celeb séf is lehetne belőle, mert egyébként gyönyörű a pofija, és beszélni is tud, ha akar! De a pénz csak addig érdekli, amíg el lehet költeni.

Innentől már nem az én felelősségem!

Huszonhét éves, könyörgöm!

Ráadásul az anyjához bármikor visszamehet. Igaz, okos az öreglány, találkoztam vele. Azt mondta, hogy egy feltétele van, Joshuának dolgoznia kell, és beszállni a havi kiadásokba, mert ő nem hajléktalan szálló. Hogy este meg éjjel mit csinál, az nem érdekli, addig, amíg van tisztességes munkája mellette.

Igaza van!

Lesült volna a bőr a képemről, ha ennyi idős koromban nem álltam volna a saját lábamon! Nem is akárhogy!

Most, hogy elment a kis szaros, kénytelen voltam magamnak hozni egy sört a hűtőből! Na, erre talán majd jó lesz Bianka is!

Addig meg, amíg kisimulnak a dolgok, nekifogtam tánctanárt keresni. Legalább én döntöm el, ki előtt csinálok hülyét magamból!

Basszus! Minden utcasarkon van egy stúdió! A legtöbbet párok vezetik, és az engem nem érdekelt! Megnéztem egy rakás videót is. Hú, némelyiknek micsoda csípőmozgása volt! De nem a csajokra izgultam rá, olyan egy sincs, mint Bianka! Bezzeg a pasik!

Vajon melyikből lehetne subot csinálni?

Végül három stúdiót választottam ki, és e-mailben bejelentkeztem mindegyikhez, másnap délutánra. Lássam élőben, hogy mit tudnak! Melyiktől indul be az óriáskígyóm!

Az első mindjárt felejtős volt. Ha engedtem volna, ott rögtön lecuppant! Pedig szerintem épp csak ferde! De sajnos tudta, hogy ki vagyok, és valószínűleg azt is, hogy mennyi a pénzem. Mármint, amiről pletykálnak.

A másodikhoz pont ezért, kicsit korábban érkeztem. A tanár egy gyerekcsoporttal akkor fejezte be a melót. Cuki volt! Az anyukák is úgy gondolták, majd mindegyiknek nedves volt a bugyija tőle. Messziről éreztem a szagukat!

Nekem viszont rezgett a melegradarom! És az még soha nem csalt meg!

Ennek ellenére a pasi úgy tett, mint minden normális üzletember: beinvitált az irodájába, meghallgatta, mit akarok, aztán a kezembe nyomott egy brossúrát az árakkal és a szabad időpontokkal, majd elnézést kért, de máris ott volt a következő csoportja, mennie kellett.

Határozottan úgy éreztem, menekül előlem!

Ez jó!

Volt benne valami kihívás!

A harmadiktól viszont én késtem el, két teljes percet. Ennek ellenére széles mosollyal fogadott a pasi, a feleségével. Az asszony nyála majd elcsöppent! Sajna, mind a ketten túlkorosak voltak már nekem, a csajszi meg kifejezetten tolakodó volt. Brrr! A hideg kirázott tőle! Nem azért, mert csaj, hanem mert az a tipikus ragadós, tapadós, hogy ha egyszer megdugom, máris be akarja adni a válópert, hogy csak az enyém lehessen! Elegem van már ezekből! Nem is maradtam sokáig, a nyomtatványukat sem töltöttem ki.

Az kellene még, hogy tudják a címemet!

Megnéztem az előző hely brossúráit, és úgy döntöttem, visszamegyek. Elvileg a pasi aznap délután négykor végez. Amikor odaértem, két nőci állt az ajtóban, és éppen azt taglalták, hogy micsoda segge van Danielnek, a tánctanárnak.

Aztán észrevettek engem, és tátva maradt a szájuk.

Én persze füligérő vigyorral köszöntem rájuk, elnyomtam egy-két lapos bókot, amitől kishíján szétfolytak a padlón.

Azért az én férfias kisugárzásomnak eddig még nem sokan tudtak ellenállni! Igazából senki!

Még szép!

Viszont simán kiszedtem belőlük, hogy Daniel nemrég érkezett a városba, máris az egyik legfelkapottabb tánciskola az övé. Sokszoros bajnok, de volt egy bale-sete, és tönkrement a térde. Így aztán a versenytáncot abbahagyta.

Ezt jó lesz megjegyezni, amikor majd kíméletesen magam elé térdeltetem! Mert egy másodpercig sem volt kétséges, hogy megteszem!

Ahogy az órának vége lett, nem csak a tinédzser lányok, hanem a két nő is azonnal körbevették Danielt. Én meg csak ránéztem a pasira, aztán elindultam az irodája felé. Lássuk, erre mit lép!

Még el sem értem az ajtót, amikor már utol is ért.

– Segíthetek? – állt elém.

– Talán! Bemehetek? – néztem rá azzal a kemény, szúrós tekintetemmel, ami elől leginkább kitérnek az emberek.

– Talán! Ez ugyanis az én irodám, Mr. Stones. Igen, tudom, hogy ki vagy!

– Helyes! Akkor azt is tudod, hogy mindig megkapom, amit akarok, Daniel! – néztem rá most meg dögösen, hogy összekeverjem.

Az anakondám már mocorgott a gatyámban.

Ez jó jel!

Nekem!

– Ahogy azt már mondtam, tánctanárra van szükségünk a menyasszonyommal, és állítólag te vagy a legjobb ebben a városban – folytattam nagyképűen.

Főjön csak a levében! Ha tudja, ki vagyok, azt is tudja, hogy nagy zsét szakíthat rólam. Mindegy, mennyire jó, mint tánctanár, de csak mogyoróhéjra elég, amit itt keres. Egy ilyen pénzes kuncsaftot még ő sem engedhet ki a kezéből.

Így is lett!

– Fáradjon be, Mr. Stones! Foglaljon helyet! – tárta ki az ajtót, de a hangja tele volt gúnnyal. – Megkínálhatom valamivel?

– Most még nem! Első alkalommal soha… – hagytam félbe a mondatot direkt, miközben megnyaltam a szám szélét.

Egy izzadtságcsepp legördült a halántékánál, és a nyaka két oldalán kidudorodtak az erek, de ezen kívül semmit nem reagált.

Aha!

Keményen játszik!

Rajtam ne múljon!

Amíg udvariasan arra várt, hogy leüljek, én hirtelen megkerültem, és beleültem a székébe, az asztal túloldalán.

– Érezze magát otthon, Mr. Stones! – válaszolta pikírten, miközben nekitámaszkodott az ajtófélfának. – Esetleg azt a bizonyos táncot is megtaníthatná saját magának! Ezzel erősen leegyszerűsödnének a dolgok és egy rakás pénzt megtakaríthatna. Kibérelheti a termet nélkülem is, gyakorlás céljára!

Nagyon élveztem, ahogy próbált fogást találni rajtam. Egyre jobban tetszett nekem! Jó móka lesz megszereznem!

– Mielőtt döntenék, mármint, hogy melyik táncot akarjam megtanulni a gyönyörű menyasszonyom kedvéért… Mondtam már, hogy Bianka Broks a menyasszonyom? Nem? – néztem rá, és majdnem felnevettem, amikor megcsillant a szeme.

Naná!

Bianka nevével a következő harminc évre tele lesz az előjegyzési naptára! Ugyanakkor, mintha kis féltékenység is megvillant volna a szemében!

Barna? Vagy inkább fekete? Mármint a szeme! Nem tudtam rájönni.

Na, mindegy is, lesz még alkalmam egész közelről megnézni!

Kettes fokozatba kapcsoltam.

– Tehát, szeretném, ha megmutatnád néhány tánc esetében, hogy a férfinek hogyan kell mozognia! Én úszó voltam, és a csípőm eléggé… merev… – hagytam abba a mondatot a felénél megint.

Akkorát nyelt, hogy majd’ kiugrott az ádámcsutkája!

Alakul a dolog!

– Ha merevnek érzi magát, Mr. Stones, akkor inkább egy olyan klasszikus táncot javasolnék, mint a keringő. Ott a férfinak kifejezetten jól jön a merevsége. Mármint a merev csípője! Ott nem kell ilyen szexi mozdulatokkal terhelnie magát – és a csípője szerintem önkéntelenül csinált egy olyan körzést, hogy a kopaszom majd kiugrott a gatyámból.

Juhééé!

Lesz itt tánc hamarosan, nem is akármilyen!

– Akkor cseréljünk helyet, kedves Daniel! – mondtam kétértelműen.

Felálltam, kihúztam magam, hogy jól lássa a nadrágomat feszegető dákómat.

– A menyasszonyom inkább a reggeli időpontokat részesíti előnyben, én viszont szeretem kialudni magam. Tehát az első néhány alkalommal biztos, hogy külön jönnénk! Aztán az esküvő előtt néhány nappal majd együtt is gyakorlunk – nyaltam meg ismét a számat, amitől majdnem átesett a saját lábán. – Ha jól láttam a prospektusban, akkor a délelőtti időszak neked is elég laza, Daniel. A következő néhány nap reggel nyolcra jön majd Bianka, én pedig tizenegykor szeretnék kezdeni. Ebéd előtt szeretem átmozgatni magam – tettem hozzá megint kétértelműen, és a hosszú, sűrű szempilláim alól lestem rá, mint egy ragadozó a kis antilopra, mielőtt ráugrana és bekapná!

– Hány alkalom legyen? – próbált meg visszatalálni az üzlethez. – Csak a beosztás, illetve a teremkiosztás meg a számla miatt kérdezem! – dadogott egy kicsit, de olyan zabálnivaló volt, hogy alig bírtam magam visszafogni!

Már alig vártam, hogy megkezdődjön a táncoktatás! Mégsem volt ez olyan rossz ötlet!

Bár lehet, hogy Bianka nem pontosan erre gondolt, amikor azt mondta, keressek egy tánctanárt!

Ő tehet róla, hogy nem fogalmazott pontosan!

Gyorsan belenéztem az elektronikus naptárába, és láttam, hogy aznap már nincs csoportja.

– A többit megbeszéljük egy vacsora mellett – támasztottam most én az ajtófélfát úgy, hogy még véletlenül se férjen ki mellettem, csak ha hozzám ér közben.

– Köszönöm, de nekem még van mit csinálnom! Jó étvágyat a vacsorádhoz!

– Félreértés ne essék, nem kérdeztelek! Azt mondtam, a többit megbeszéljük egy vacsora mellett. Leszarom, hogy eszel vagy sem! Egyébként, ha még nem mondtam volna, nyugodtan számolj fel száz százalék FFF-t, mert bőven lesz benne részed! – vettem vissza a bunkó stílust.

Nehogy már azt higgye, hogy neki itt szava lesz!

– Mit számoljak fel? – döbbent le, de én már el is nevettem magam.

– FejFájási Felár! Tudod, mert egy bunkó pöcs vagyok! Arrogáns, beképzelt, nagyképű, viszont piszkosul gazdag! Na, gyerünk már, haladjunk, mert ha még egyszer megkordul a belem, akkor ölök!