SZÍNHÁZ AZ EGÉSZ

Katona József

Bánk bán

Eredeti szöveg
és mai magyar prózai fordítás

Párhuzamos kiadás

részlet

Az eredeti szöveget gondozta,

a mai magyar prózai fordítást

és a jegyzeteket készítette

NÁDASDY ÁDÁM

Szakmailag lektorálta

és az utószót írta

MARGÓCSY ISTVÁN

A fordító a Műfordítók Egyesületének tagja

© Nádasdy Ádám, 2019

Utószó © Margócsy István, 2019

Mint száműzött, ki vándorol
A sűrű éjen át,
S vad förgetegben nem lelé
Vezérlő csillagát… Nádasdy Kálmán

ELŐSZÓ

Kétszáz éve, 1819-ben készítette el Katona József a Bánk bán végleges változatát. Szövege eredetileg is nehéz volt, mert Katona szigorú jambusokba öntött, sűrű verssorokat írt, nyelve tömör, fordulatai sokszor meglepőek. Az idő múlásával a szöveg számos helye homályossá vagy – ami veszélyesebb – félreérthetővé vált. Ezért láttam szükségesnek az eredeti mellé egy prózai fordítást tenni, hogy a mai olvasó pontosan értse, mit mond ez az izgalmas szöveg. Munkám tehát egyfajta segédeszköz, melyen át az eredetihez – annak gondolat- és érzelemvilágához, cselekményfűzéséhez, de nyelvéhez is – közelebb lehet jutni.

Az eredeti szöveget a legjobb kiadások alapján gondoztam, és ahol az egyikben hibát találtam, a többi alapján javítottam. A fordításban dramaturgiai változtatásokat nem végeztem, a darabot nem dolgoztam át, célom csupán Katona szövegének érthetővé tétele volt, azaz a fordítás – szándékom szerint – ugyanazt fejezi ki és ugyanott, mint Katona eredetije. Ajánlom a párhuzamos olvasást, hiszen az én prózai fordításomhoz képest talán jobban kiviláglik Katona sorainak ereje és szépsége. A darab megértését számos jegyzettel igyekszem megkönnyíteni.

A szöveg pontos tolmácsolása meglepően nehéz munkának bizonyult. Haszonnal forgattam a régebbi kiadók magyarázatait, jegyzeteit, valamint a dráma német és angol fordításait. Személyesen is sokan voltak segítségemre, így a szaklektor, Margócsy István, valamint a Magvető munkatársai, Turi Tímea és Schmal Alexandra. Értékes tanácsokat adott Arató László, Dávidházi Péter, Kőrizs Imre és Mátyus Norbert. Köszönettel tartozom nekik és minden segítőmnek.

Remélem, hogy munkám hozzájárul ennek a különleges, a magyar nemzeti kultúra szempontjából fontos drámának a továbbéléséhez.

Nádasdy Ádám

BEVEZETÉS

Az eredeti szöveg

Írás és kiejtés

Alapszövegként a leggondosabb modern kiadást, Osztovits Szabolcs Európa-kiadását használtam, több helyütt javítva más kiadások alapján. Katona eredeti szövegét mai helyesírással adom, ahogy ez a 20. század eleje óta szokás; ugyanakkor nem kívántam „közelebb hozni” a mai olvasóhoz (hiszen ezt a szerepet a fordításom ellátja), ezért megtartottam a mai helyesírástól való eltérést minden olyan helyen, ahol ez a hangzó szöveget érinti, azaz ha a szó kimondva más, mint a ma szokásos alak, pl. bizon, teként, mejje (= melle). Erre azért is szükség van, hogy ne csorbítsuk Katona szabályos verselését, hiszen ma számos szóban más a rövid–hosszú hangok eloszlása (pl. aggódalom, virad, illyen, boszú, mohon) vagy a szótagszerkezet (szünetlen, győzdelmes, pillantat).

Az Oh! indulatszót a kiejtésnek megfelelően Ó! formában írom, viszont a Hah! indulatszót (ejtsd [ha]) meghagytam így, a ha kötőszóval való összetéveszthetősége miatt.

Megjegyzendő, hogy Katona a mai köznyelvi -uk/-ük helyett az -ok/-ek formát használja, pl. atyjok, szemek (= szemük), értek (= értük). Az igei -ul/-ül Katonánál általában hosszú magánhangzós (kiszabadúl), a határozói viszont rövid (ártatlanul): ezt igyekeztem megtartani (sőt eszerint javítani).

A Bíberach nevet az elhangzó szövegben így, hosszú í-vel adom.

Központozás, beosztás

Minden új verssor a bal szélen (a beszélő neve alatt, majd folytatólag az alatt) kezdődik. Az osztott sorok nem-első részei (tehát amikor más folytatja a sort), a megfelelő távolságnyival beljebb kezdődnek.

Az aposztrófot csak ott tartom meg, ahol enélkül hibásnak tűnne a szöveg a mai szabályok szerint, pl. a magányba’ lakni.

A kérdőjel, felkiáltójel után Katonánál gyakran kisbetűvel folytatódik a szöveg, jelezve, hogy – bár nyelvtanilag új mondat kezdődne – a beszélő számára ez az előzőnek szerves folytatása. (Katona alig használja a három pontot.) Ezt többnyire a mai helyesíráshoz igazítottam, azaz az írásjel után nagybetűt írok.

Katona eredetije elég gyakran alkalmaz dőlt betűt a fontosabb dolgok kiemelésére. Ezt általában nem követtem, mert mai szemmel zavarónak éreztem.

A jelenetek beosztása az eredetin alapszik, bár ott csak vízszintes vonal jelzi a jelenethatárokat. Az itteni jelenetszámozás Hevesi Sándor kiadását követi.

Katona verselése

A darab végig versben, szigorúan szabályos drámai jambusban van írva, a sorok döntően öt, ritkán hat lábból állnak. Még Pontio di Cruce levele is jambusban van (az aláírást is beleértve!). Katona nem a nyugat-európai típusú ún. hangsúlyos jambus szerint ír, hanem antikizáló jambust csinál, azaz a szótagok hossza, szerkezete a döntő (mint az időmértékes verselésnél). Verssorának legfontosabb jellemzői a következők (ötös jambust véve példának).

Az alapképlet 10 szótag, az utolsó láb mindig jambus (ti-TÁ):

∪ —

∪ —

∪ —

∪ —

∪ —

III/2

ki-ÁLL-

ha-TAT-

lan! EL-

fe-LEJT-

ke-ZÉL

I/9

e-LŐT-

tem, ÉS

vi-GASZ-

ta-LÓ-

i MEG

A jambuson nem változtat, ha az utolsó szótag rövid:

I/10

o-LYAN

na-GYON

sze-RET-

ni, MINT

so-HA

A sor végéhez egy további szótag kapcsolódhat (az ún. „függelék” vagy „nővég”, mely nem számít lábnak), így a sorvég lehet ti-TÁ-ti vagy ti-TÁ-TÁ:

Elő.

o-LYAN

na-GYON

tu-DOM

he-VES

sze-REL-

münk

IV/7

az UD-

va-RUNK-

ba VISZ-

sza. IL-

lik EZ?

Nem.

A sor első lába (ritkábban a 3. és 4. is) lehet spondeusz (TÁ-TÁ):

I/4

ITT NEM

le-HET,

hi-SZEN

ma-GAD

tu-DOD,

sőt

I/9

MEG-LÁT-

ta-LAK,

MINT GYER-

tya ÁL-

tal A

IV/6

ö-RÖM

csak EGY

PIL-LAN-

TAT-NAK

szü-LÖTT-

je

Az a, e névelők (a halál, e dolog) után a szókezdő mássalhangzó kettőzve ejtendő (ahhalál, eddolog):

IV/6

TÚL A(H)

ha-LÁL

SZÉP HAL-

VÁNY AN-

gya-LA

II/12

ö-REG,

vi-LÁ-

go-SÍTS

meg E(D)

do-LOG-

ban

Az 1., ill. 3–4. lábak bármelyike lehet anapesztus (ti-ti-TÁ):

I/9

e-sze-LŐS

sze-REL-

mem EGY

e-GÉ-

szen ÚJ

I/4

A(S) SUG-

do-SÓ

ma-ga, ÉN

az NEM

va-GYOK

III/2

ve-led É-

pül IS-

MÉT CSAK

fel ö-RÖK

le-NYUG-

tom

IV/7

a-tya GYER

me-KÉ-

RŐL? BÁNK

mit a-KARSZ

ve-LEM

V/1

le-het A(H-)

ha-LOTT

NÉ-ZÉS-

töl. A(K-)

ki-RÁLY,

azt

IV/7

csak EGY

sza-VAD-

ba ke-RÜL-

ne, MÉ-

gis A(H-)

hit

Katona gyakran ír osztott sorokat (az ilyen sor több szereplő között oszlik meg), néha jelenethatáron át is. Az alábbi párbeszéd verstanilag egyetlen szabályos jambikus sor (spondeusz kezdettel, könnyű függelékkel):

MIKHÁL

Ők?

SIMON

Hét fiú.

MIKHÁL (elszomorodva leül)

De már ez csúnya tréfa.

I/1

ŐK HÉT

fi-Ú

de MÁR

EZ CSÚ-

nya TRÉ-

fa

További vegyes példák az ötös jambus változataira a Bánk bánban:

ni, RESZ-

ket A(B-)

bo-SZÚ-

ÁL-LÓ!

ha-MAR

kö-ZÖTT

ki-RÁ-

lyi HELY-

TAR-TÓ-

tok. ÚGY

van

HIT-VES-

se VIR-

tu-SÁT

bo-SZÚL-

ta MEG

ITT ÁLL

im A(GY-)

gyü-LÖL-

te-TETT

s az A

A(M-) MEG

pe-NÉ

sze-DETT

ke-NYÉRT.

i-GAZ

s hív

MERT KÉSZ

le-HET-

NÉK E(F-)

FÁJ-DAL-

ma-IM-

ban

me-LYEK

ta-LÁN

EL-MÉM-

TŐL FOSZ-

ta-NAK

meg

ni ITT

vi-LÁ-

gos e-GÉ

szen A(M-)

mit ÉN

Mindez azért fontos, mert Katona szigorú ragaszkodása a versmértékhez gyakran indokolja a szórend vagy szóhasználat furcsaságait, olykor szokatlan szerkezetet (aludd magad ki) vagy élesen elmetszett sorvégeket (én-/velem; el-/indultam) eredményez – ez is egyik oka a szöveg nehézségének.

A fordítás

Katona verssorait a fordításban nem tartottam be, de szövegszervezését igen, tehát azt, hogy ki mikor, mennyit beszél és mit mond. Ahol lehetett, ott szó szerint másoltam az eredetit (ritkán lehetett). Fordításom tehát nem parafrázis, mert az bővebben, magyarázatosabban mondaná el az eredeti mondatok tartalmát. Néha azért nem állhattam meg a parafrázisba való átcsúszást, mint pl. a IV/8. elején, ahol az eredeti Ezt mondta a haldokló fordításaként ezt adtam: „Ezt mondta a haldokló Biberach.”

Ez a fordítás nem átdolgozás: célja különbözik Illyés Gyula 1976-os átdolgozásától (ő „átigazításnak” hívta), ahol Illyés a szöveg nyelvezetét kevéssé modernizálta, viszont számos tartalmi változtatást eszközölt, beleírt, húzott, átszabta a darabot. Különbözik továbbá Szabó Borbála 2010-es előadásszövegétől, mely mai prózában készült, ám ugyancsak tartalmaz dramaturgiai változtatásokat. Az én fordításom ragaszkodik Katona szövegéhez.

Az eredetiben számos hely van, amely többféleképp érthető, s amelynek valódi értelmén máig vitatkoznak a hozzáértők. (Mindjárt az Előversengésben itt van például az áldozat-kipótoló.) Nekem mint fordítónak minden ilyen helyen döntenem kellett, hogy melyik értelmezést kövessem. Ebben sokszor segítettek a mű német és angol fordításai, hiszen a más nyelvre fordítóknak ugyanígy állást kellett foglalniuk, hogyan értelmeznek egy-egy kétes szöveghelyet. Az érdekesebb esetekben a másik – általam nem követett – értelmezést lábjegyzetben megadom.

A stílus tekintetében egyensúlyozni igyekeztem az irodalmias és a mai között; kétség esetén inkább a mai felé billentettem el. Kerültem az elavult kifejezéseket – hiszen ha az eredeti ott van mellette, akkor jobb egy ma használatos szóval megvilágítani, mint egyszerűen megismételni az elavult kifejezést. Így például a becsmérlő Fattyú! felkiáltást „Nyavalyás”-nak meg „Te szemét!”-nek fordítottam, a buja főnevet „kéjenc”-nek, a hasztalan helyett pedig azt írtam: „hiába”.

Katona darabjában a nemzetközi szereplőgárda (magyarok, németek, spanyolok) minden tagja ugyanazon a nyelven beszél, azaz Katona nem érezteti nyelvileg a származásukat. (Ez a történelmi drámákban, regényekben megszokott: ugyanígy Schillernél a Stuart Máriában az angolok is, a franciák is „rendes” németül beszélnek.) Mivel a származásnak nincs nyelvi lenyomata az eredetiben, így a fordításomban sincs.

Az el nem hangzó részekben – ezek szerzői instrukciók, pl. a ki-be járást illetően – ugyancsak Katona szövegét fordítottam le, de ezt már szabadabban, és néhol átcsoportosítottam a mai színdarab-kiadási gyakorlatnak megfelelően.

Nevek, rangok

Katona így ír: „Ami a neveket illeti, minthogy Bánknak meg kell maradni és nem lehet Benedek, ezért a többit is a régi mód szerént ejtem: Endre, Soma, Mikhál, Solom stb., és nem András, Sámuel, Mihály, Salamon stb.” – „A bán név… annyi volt, mint most gróf vagy báró.” – Az eredeti darabban a bánokat gyakran Bán!-nak szólítják, a fordításban ezt általában a névvel vagy a „Gróf úr!” megszólítással helyettesítettem.

Ha egy névnek ma más a szokásos alakja, mint amit Katona használt, akkor a mai alakot írtam a fordításban: így a görögöknél (pl. Lycurgus – Lükurgosz), de másoknál is, pl. Elmerik – Imre. A mohádik nevét a ma szokásos Almohádok alakban adom.

Az Udvornik (= udvari ember) megnevezést kétféleképp fordítottam, a szereplő állásának megfelelően. Amikor segédet, lakájt, személyi titkárt jelent (I/3., IV/1–5., V/1.), akkor „Szolgá”-nak fordítottam; amikor a trónteremben álló egyik tisztségviselőt (V/1.), akkor „Udvarmester”-nek.

A jegyzetek

Jegyzeteim a legtágabb olvasóközönségnek, főleg a fiatal olvasóknak készültek. Kétféle jegyzet van: ha konkrétan Katona régies szóhasználatát kell magyarázni, megvilágítani, akkor az eredetihez kapcsolódnak. Ha viszont a tartalomra, helyzetre, körülményekre vonatkoznak, tehát a drámaszöveg megértését szolgálják, akkor a fordításhoz vannak csatolva. Történelmi jegyzetet csak akkor adok, ha szükséges a szöveg megvilágosításához, valós vagy látszólagos ellentmondások tisztázásához; így nem térek ki arra, hogy a szereplők valós személyek voltak-e, hogy mi a mű történelmi alapja, s hogy mely német forrásokból vett át Katona részleteket. E célra számos könyv áll rendelkezésre (ajánlhatom pl. Kerényi Ferenc Matúra-kiadását).

Felhasznált kiadások és fordítások

Bánk bán-kiadások

Arany János – Rigó Béla (Móra, 1977)

Hevesi Sándor (Athenaeum, 1901)

Kerényi Ferenc (Matúra–Ikon, 1992)

Orosz László (Akadémiai, 1983)

Osztovits Szabolcs (Európa, 2000)

Péterfy Jenő (Franklin, 1883)

Solt Andor (Szépirodalmi, 1959)

Waldapfel József (Bp. Szfv. Irod. és Műv. Intézet, 1947)

Fordítások

Adams, Bernard and Kálmán Ruttkay. The Viceroy. Budapest, Akadémiai, 2003.

Dux, Adolf. Bánk-bán. Drama in fünf Acten. Pesth, 1858.

Engl, Géza. Ban Bank. Tragödie in fünf Akten und einem Vorspiel. Budapest, Corvina, 1969.

Mohácsi, Jenő. Bánk bán. Drama in fünf Akten. Budapest–Leipzig, Vajna és Bokor, 1940.

Vészi, Josef. Banus Bánk. Tragödie in fünf Aufzügen. Berlin, Erich Reiss Verlag, 1911.

KATONA JÓZSEF
BÁNK BÁN

Dráma öt szakaszban, előversengéssel
1819 »

SZEMÉLYEK »

II. ENDRE, a magyarok királya

GERTRUDIS, a királyné

BÉLA,
ENDRE
MÁRIA } kis gyermekeik

OTTÓ, Berchtoldnak, a merániai hercegnek fia, Gertrudisnak testvéröccse

BÁNK bán, Magyarország nagyura1

MELINDA, a felesége

SOMA, a fiacskájok az udvarnál

MIKHÁL bán,
SIMON bán,
} Melinda bátyjai

EGY ZÁSZLÓSÚR2

PETUR bán, a bihari főispán

MYSKA bán, a királyfiak nevelője

SOLOM mester,3 ennek fia

BENDELEIBEN IZIDÓRA, thüringiai leány

EGY UDVORNIK4

BIBERACH, egy lézengő ritter5

TIBORC, paraszt

Zászlósurak, Vendégek, Udvornikok, Udvari asszonyok, Ritterek, Békételenek, Katonák, Jobbágyak6

Történt az 1213-ik esztendő vége felé.

ELŐVERSENGÉS (PROLÓGUS) »

Ottó és Biberach jönnek.

OTTÓ (örömmel vonja be Biberachot)

Ah Bíberach! Örvendj! Bizonnyal az

enyim fog ő – az a szemérmes angyal –

enyim fog ő lenni, kiért sokat

oly nyughatatlan szívvel éjtszakáztam!

Ó, Bíberach, enyim bizonnyal ő!

BIBERACH

Hm, hm, ugyan bizon! Melinda? Jó!

OTTÓ

Ó, mely hideg! – Mit is beszélek én

ezen megúnt7 fagyos személy üres

szívének, aki eddig sem tudá azt,

hogy mit tegyen forróan érzeni.

BIBERACH

Ej, sőt igen nagyon tudom, kegyes

herceg, ha csak reá találok is

gondolni, könnybe lábbad a szemem,

olyan nagyon tudom heves szerelmünk

áldott javát-savát8 megérzeni.

OTTÓ

Hallgass! – De mégis – halljad csak: Melinda –

Ó, addsza9 halhatatlan életet,

vagy csak szünetlen álmot, ég! – Örök

Mindenható! hahogy Melinda hold:

Endymion lehessek általa. – –

Halljad csak: ő – Melinda szánakoz

rajtam, midőn komor tekéntetem

tartom szegezve rajta, azt sohajtván:

„Mért nem maradtam a hazámba’?” –

BIBERACH

Még

innét az ördög ássa azt ki, hogy

szeret.

OTTÓ

De sírt, midőn valék vele –

sírt, Bíberach!

BIBERACH

Nevetni vagy pedig

könnyezni: az mindegy az asszonyoknál.

OTTÓ

Úgy, úgy; de a szemem közé se néz. –

BIBERACH

Páh,10 milliom!11 midőn nekem Luci

nem néz szemem közé, előre már

tudom, Lucim megént csalárdkodik.

Jó hercegem, vigyázz! talán világnál12

útálat a szerelme – és ha nem: mint

Bánk hitvesétől, meglesz a kosár.13

OTTÓ

Akkor Melindáról lemondok, és

színlett feláldozásom annyival

jobban kötöz szivéhez. Ó, bizon

egy asszony álma vajmi gyenge a szép

hívségről,14 és – Melinda is csak asszony.

BIBERACH

De Bánk – az áldozat-kipótoló –?

OTTÓ

Ej, őtet a nagyúri hívatal –

BIBERACH

El fogja úgy-é majd vakítani?

Ó, jó uram, csalatkozol, szerelmes

Bánk bán szemének íly titok nehéz.

OTTÓ

És még ma kell, hogy ő enyém legyen!

Szerelmet érzek én, s csak az meríthet

vég nélkül édes Elysiumba, hol

önnön szerelmünk önkirálynénk,

szép életünk világa, valódi jó,

forrása annak, ami nagy, koporsó

ürében15 élet, és kivánt jövendőnk

egyetlen egy kezesse16– az, de az! –

BIBERACH

Kárával a szegény hitesnek?17 Ó,

te elragadtató szerelem te! A-

mely Éva csábítója volt, ugyan-

ilyen szerelmet érezett az a

kigyócska. Prosit18 a fölöstököm!19

OTTÓ

Embertelen! Most oktatásra nincs

szükségem.

BIBERACH

Ej, herceg, hiszen – no – jó.

OTTÓ

Távozz előlem –

BIBERACH

Imhol a királyné – –

GERTRUDIS (belép)

Ottó, no jőjj! látod, leereszkedek20

s magam jövök hozzád: de mondhatom

neked, hogy ez ma udvaromban az

ily esztelenkedések közt utolsó

fog lenni; mert azért, hogy a király

után való bánatjaimat kiverjem

fejemből, avagy téged, hercegem

örvendezőbbé tégyelek – soha

jobbágyaim21 kedvét nem áldozom fel! –

Te holnap útazol! –

OTTÓ (dörmögve)

Csak célomat

érjem – ha a pokolba is – megyek.

(El, Gertruddal.)

BIBERACH

Ej, ej, kegyelmes úr, vigyázz, vigyázz; mert

egy ily keszeg, sovány fiút az izmos

Bánk bán – bajúsza egy végére tőz.22

(Utánok ballag.)

KATONA JÓZSEF
BÁNK BÁN

Dráma öt felvonásban, előjátékkal
mai magyar prózai fordítás »

SZEREPLŐK »

II. ENDRE, magyar király1

GERTRUDIS,2 meráni3 hercegnő, a felesége, Magyarország „nagyasszonya”

OTTÓ, meráni herceg, Gertrudis öccse

BÁNK4 nádor, a király helyettese, Magyarország „nagyura”

MELINDA, spanyol grófnő, a felesége5

MIKHÁL6 bán,
SIMON bán,
} spanyol grófok, Melinda bátyjai

PETUR bán,7 bihari főispán8

MYSKA9 bán, a királyfiak nevelője

SOLOM,10 a fia

IZIDÓRA,11 német lány Türingiából, a királyné udvarhölgye

BIBERACH,12 német kalandor lovag

TIBORC, magyar paraszt

FŐNEMES

UDVARMESTER

SZOLGA a királyi udvarban13

BÉLA,
ENDRE
MÁRIA } a királyi pár kisgyermekei14

SOMA Bánk és Melinda kisfia15

Főnemesek, vendégek, udvari emberek, udvarhölgyek, német lovagok, békétlenek,16 katonák, nemesek, parasztok.

Történik 1213 vége felé, Magyarországon, 3 nap alatt.

Előjáték: 1. nap délután. A királyi palota egy szobája.

I. felvonás: 1. nap este. Bál a palotában.

II. felvonás: 1. nap késő este. Petur háza.

III. felvonás: 2. nap hajnal. Bánk és Melinda lakrésze a palotában.

IV. felvonás: 2. nap este. Gertrudis lakrésze a palotában.

V. felvonás: 3. nap reggel. A palota nagyterme.

ELŐJÁTÉK »

Jön Ottó, és örvendezve húzza magával Biberachot.

OTTÓ

Jaj, Biberach! Örülj! Biztosan az enyém lesz az a szemérmes angyal, enyém lesz ő, akiért nyugtalan szívvel oly sok álmatlan éjszakát töltöttem! Ó, Biberach, ő már biztosan az enyém!

BIBERACH

Hm, hm, nahát, tényleg? Melinda? Jó.

OTTÓ

Ó, milyen hideg vagy!… Mit is beszélek én egy ilyen életunt, fagyos alak üres szívének, aki sohasem tudta, mit jelent forrón érezni.

BIBERACH

De! Sőt: nagyon tudom, kegyes herceg. Ha csak rágondolok, könnybe lábad a szemem, olyan nagyon tudom a heves szerelem áldott jó zamatát érezni.

OTTÓ

Hallgass!… De mégis, figyelj! Melinda… – ó, bár adna az ég örök életet – vagy legalább soha nem szűnő álmot adna az Örök Mindenható, hogy Melinda a Hold lehessen, s én az ő révén Endümión!17 – Figyelj ide: ő, Melinda, sajnálkozik rajtam, amikor komor tekintetemet rászegezem, és azt sóhajtom: „Miért nem maradtam a hazámban?…”18

BIBERACH

Ebből csak az ördög tudná levezetni azt, hogy szeret.

Ottó

De sírt, mikor beszéltem vele! Sírt, Biberach!

BIBERACH

Nevetni vagy könnyezni, az mindegy a nőknél.

OTTÓ

Igaz, igaz, de nem néz a szemembe.

BIBERACH

Számít is az! Mikor nekem Luci19 nem néz a szemembe, abból már tudom, hogy Luci megint mesterkedik valamiben. Jó hercegem, vigyázz: lehet, hogy józanul nézve az ő szerelme épp utálat; és ha nem – mivel ő Bánk felesége –, akkor is ki fog kosarazni.

OTTÓ

Akkor Melindáról látszólag lemondok; és ez a színlelt önfeláldozás közelebb fog vinni a szívéhez. Ó, bizony, a nők elképzelése a hűségről gyenge lábakon áll – és Melinda is csak nő.

BIBERACH

De Bánk majd kipótolja, amit te önfeláldozóan megtagadsz tőle.20

OTTÓ

Á, őt a nádorsággal járó teendők…

BIBERACH

…majd ugye vakká teszik? Ó, jó uram, becsapod magad. Bánk szerelmes a feleségébe, így a szemének az ilyesmi nehezen maradna titok.

OTTÓ

Pedig még ma kell, hogy Melinda az enyém legyen! Szerelmet érzek én – csak ez juttathat el a végtelenül édes Elíziumba,21 ahol saját királynőnk van: a Szerelem, a szép élet fénye, a valódi jó, a nagyszerű dolgok forrása; még a koporsó belsejében is élteti az embert, s a vágyott jövőről ez kezeskedik csak – ez, igen, ez!

BIBERACH

A szegény férj rovására? Ó, te felforgató Szerelem! Ugyanilyen szerelmet22 érzett az a kígyócska, amelyik elcsábította Évát. Váljék egészségetekre a csemege!

OTTÓ

Érzéketlen! Most oktatásra nincs szükségem.

BIBERACH

Jaj, herceg, hiszen… – no jó.

OTTÓ

Távozz előlem!

BIBERACH

Itt jön a királyné.

Jön Gertrudis.

GERTRUDIS

Ottó, gyere csak! Látod, leereszkedek s magam jövök hozzád. De megmondom neked, hogy ez a mai lesz az utolsó ilyen bolondozásod23 itt az udvaromban. Mert bár igaz: a vigasság kiveri a fejemből a bánatot a király távolléte miatt, és téged, herceg, boldogabbá tesz – mindez mégsem ér annyit, hogy megsértsem alattvalóim jó érzését.24 Te holnap elutazol!

OTTÓ

(félre, dörmögve) Csak érjem el a célomat, aztán a pokolba is elmegyek!

Gertrudis és Ottó el.

BIBERACH

(magában) Ajjaj, kegyelmes úr, vigyázz, vigyázz: mert egy ilyen vékony, sovány fiút az izmos Bánk bán feltűz a bajusza hegyére!

Utánuk ballagva el.

Jegyzetek a Bánk bánhoz

1 Nagyúr: nádor, a király helyettese, helytartója. Katona úgy vélte, hogy „nádor” és „nagyúr” ugyanaz, ezért használja a „nádor” helyett a „nagyúr” szót.

2 Zászlósúr: báró, főnemes, akinek saját katonai csapata is van.

3 Mester: itt azt jelenti: „fiatal nemes, a cím várományosa”, tehát Solom majd megörökli apjának, Myskának „bán” címét.

4 Udvornik (= udvarnok): Katona kétféle értelemben használja. 1. Udvari szolga, kamarás, a belső személyzet tagja (lehet alacsony rangú nemesember); 2. Az udvar és a trón körül ügyködő főnemes, hivatalnok, „udvaronc”.

5 Ritter (német): lovag. Nemesember, akinek nincs birtoka, s ezért katonáskodásból vagy személyes szolgálatból él.

6 Jobbágyak: itt: parasztok. (Másutt e szó nemeseket is jelölhet.)

7 Megúnt: életunt.

8 Javát-savát: a jó, zamatos ízét. (Savát: szó szerint a sós ízét.)

9 Addsza: adjál.

10 Páh: hangutánzó indulatszó, a lekicsinylő megvetés kifejezője.

11 Milliom (= millió): töltelékszóként használták, „mit számít?” vagy „nagy dolog!” értelemben.

12 Világnál: nappali világosságban, ha jól megnézzük.

13 Kosár: kikosarazás, elutasítás.

14 Hívség = hűség.

15 Ürében (az űr szóból): belsejében.

16 Kezes: aki kezeskedik, garantál valamit.

17 Hites = hitves.

18 Prosit (latin, ejtsd [prózit]): váljék javára! Egészségére!

19 Fölöstököm (= német Frühstücken): reggeli(zés).

20 Leereszkedek: a mai irodalmi nyelvben leereszkedem volna, mivel ikes ige; Katona azonban alig használja az ikes ragozást.

21 Jobbágyaim: alattvalóim. Katona helyesen tudja, hogy a 13. század elején a jobbágy még nemcsak parasztot jelentett, hanem általában királyi alattvalót (magas rangút is).

22 Tőz = tűz.

Jegyzetek a fordításhoz

1II. Endre (= II. András) Árpád-házi király (uralk. 1205–1235), pompa- és szórakozáskedvelő ember, anyja révén félig francia.

2Gertrudis: a német Gertrude latinos formája. Katona „s”-sel ejthette (mint piramis, tigris), ma a [gertrúdisz] a szokásos.

3Gertrudis és Ottó németek. Apjuknak, Berchtold hercegnek egyik birtoka Merán hercegség (Dalmáciában, az Adria partján; nem összetévesztendő a dél-tiroli Meránnal). Ezért van, hogy Katona „merániaknak” nevezi őket; másfelől a Habsburg cenzúra miatt sem akarta őket „németeknek” vagy „osztrákoknak” nevezni.

4Bánk neve a „Benedek” rövidült alakja. – Bán: főnemesi méltóság, olyan, mint a gróf. Bánk bán tehát kb. „Benedek gróf”. Kb. 40 éves.

5Melinda, Mikhál és Simon az arabok elől menekültek Spanyolországból Magyarországra. Melinda kb. 25, Simon 46, Mikhál kb. 55 éves.

6Mikhál (ejtsd [mikál] vagy [mik-hál]) = Mihály. Korához képest megtört öregember.

7Petur = Péter. 50-60 éves, energikus férfi.

8Főispán: a megyének a király által kinevezett vezetője.

9Myska (= Mihály?) szokatlan nevét megtartottam.

10Solom = Salamon.

11Izidóra egy türingiai nemesnek, Bendeleiben Egenolfnak a lánya, akit Gertrudis társalkodónőnek tart az udvarában (hiszen németül jól megértik egymást).

12Biberach: ma [biberah]-nak szokás ejteni. Katona hosszú í-vel írta és [bíberák]-nak ejtette.

13Az itt „Udvarmester” és „Szolga” néven szereplőket Katona egyaránt „Udvornik”-nak nevezi.

14Endrének és Gertrudisnak öt gyermeke volt. A két legnagyobb távol van: Erzsébet menyasszony Türingiában, Kálmánt a király magával vitte a halicsi hadjáratba.

15Soma 2-3 éves lehet.

16Békétlenek: lázongók, szervezkedők. (Az eredetiben békételenek.)

17Endümión (Endymion): szép ifjú a görög mitológiában, akibe belészeretett Szeléné, a Holdistennő, s minden éjjel leszállt hozzá és szerelmesen egyesültek. Szeléné kérésére Zeusz főisten örök álmot s egyben örök ifjúságot bocsátott Endümiónra.

18Ottó hazája konkrétan a dalmáciai Merán hercegség, bár általában érthetjük rajta a német kézben lévő területeket.

19Luci egyszerű lány, Biberach szeretője. Nem jelenik meg a darabban.

20Értsd: Bánk majd helyetted is megadja neki (= kipótolja), amit egy nő kívánhat egy férfitől; Melindának ezért nem fog hiányérzetet okozni, ha te nem udvarolsz neki. – Más értelmezés: a te áldozatodat (= hogy lemondasz Melindáról) Bánk majd kipótolja (= kiegészíti) azzal, hogy agyonüt téged.

21Elízium (Elysium): a túlvilágon az üdvözültek kertje az ókori mitológiában, afféle Paradicsom.

22Ugyanilyen szerelmet: ilyen kártékony vágyat, mely mások boldogságának tönkretételére irányul. – A bibliai történet szerint (Teremtés könyve 3. fej.) a Paradicsomban a kígyó vette rá Évát, hogy Ádámmal együtt a tiltott gyümölcsbe harapjanak.

23Bolondozás: léha udvarlás, nőcsábászkodás. Gertrudis tisztában van vele, hogy Ottó szeretné Melindát elcsábítani.

24Gertrudis tudja, hogy a magyar főurak – miközben a király távol van háborúban – nem nézik jó szemmel az állandó mulatozást, s nem akarja tovább provokálni őket.

A SZÍNHÁZ AZ EGÉSZ
SOROZATBAN MEGJELENT KÖTETEK:

Bertolt Brecht: Kurázsi mama és gyermekei
Fordította Nemes Nagy Ágnes, az utószót írta Turi Tímea

Anton Pavlovics Csehov: Három nővér
Fordította és az utószót írta Morcsányi Géza

Anton Pavlovics Csehov: Ivanov
Fordította és az utószót írta Spiró György

Anton Pavlovics Csehov: Meggyeskert
Fordította és az utószót írta Spiró György

Anton Pavlovics Csehov: Sirály
Fordította Morcsányi Géza, az utószót írta Turi Tímea

Anton Pavlovics Csehov: Ványa bácsi
Fordította Morcsányi Géza, az utószót írta Turi Tímea

Dante: Pokol
Fordította és a jegyzeteket írta Nádasdy Ádám

Friedrich Dürrenmatt: A fizikusok
Fordította és az utószót írta Ungvári Tamás

Friedrich Dürrenmatt: Az öreg hölgy látogatása
Fordította Kurdi Imre, az utószót írta Turi Tímea

Henrik Ibsen: Babaház
Fordította és az utószót írta Kúnos László

Henrik Ibsen: Peer Gynt
Fordította Kúnos László és Rakovszky Zsuzsa

Henrik Ibsen: A nép ellensége
Fordította és az utószót írta Kúnos László

Henrik Ibsen: A vadkacsa
Fordította és az utószót írta Kúnos László

Katona József: Bánk bán
Eredeti szöveg Nádasdy Ádám prózai fordításával

Madách Imre: Az ember tragédiája
Eredeti szöveg Nádasdy Ádám prózai fordításával

Arthur Miller: Az ügynök halála
Fordította Ungvári Tamás, az utószót írta Turi Tímea

Molière: Tartuffe
Fordította Vas István, az utószót írta Turi Tímea

Molnár Ferenc: Játék a kastélyban
Az utószót írta Szegő János

William Shakespeare: Hamlet
Fordította és az utószót írta Nádasdy Ádám

William Shakespeare: Lear király
Fordította és az utószót írta Nádasdy Ádám

William Shakespeare: II. Richárd
Fordította és az utószót írta Spiró György

William Shakespeare: Rómeó és Júlia
Fordította és az utószót írta Nádasdy Ádám

William Shakespeare: Szentivánéji álom
Fordította és az utószót írta Nádasdy Ádám

William Shakespeare: A vihar
Fordította és az utószót írta Nádasdy Ádám

Vörösmarty Mihály: Csongor és Tünde
Nádasdy Ádám magyarázó jegyzeteivel

Mihail Bulgakov: Don Quijote
Fordította és az utószót írta Kiss Ilona

George Bernard Shaw: Pygmalion
Fordította Nádasdy Ádám, az utószót írta Turi Tímea

Spiró György: Csirkefej
Az utószót írta Fodor Géza

TARTALOM

Előszó

Bevezetés

BÁNK BÁN

SZEMÉLYEK

ELŐVERSENGÉS (PROLÓGUS)

ELSŐ SZAKASZ

ELSŐ JELENET

MÁSODIK JELENET

HARMADIK JELENET

NEGYEDIK JELENET

ÖTÖDIK JELENET

HATODIK JELENET

HETEDIK JELENET

NYOLCADIK JELENET

KILENCEDIK JELENET

TIZEDIK JELENET

TIZENEGYEDIK JELENET

TIZENKETTEDIK JELENET

TIZENHARMADIK JELENET

TIZENNEGYEDIK JELENET

MÁSODIK SZAKASZ

ELSŐ JELENET

MÁSODIK JELENET

HARMADIK JELENET

HARMADIK SZAKASZ

ELSŐ JELENET

MÁSODIK JELENET

HARMADIK JELENET

NEGYEDIK JELENET

ÖTÖDIK JELENET

HATODIK JELENET

NEGYEDIK SZAKASZ

ELSŐ JELENET

MÁSODIK JELENET

HARMADIK JELENET

NEGYEDIK JELENET

ÖTÖDIK JELENET

HATODIK JELENET

HETEDIK JELENET

NYOLCADIK JELENET

KILENCEDIK JELENET

ÖTÖDIK SZAKASZ

ELSŐ JELENET

MÁSODIK JELENET

HARMADIK JELENET

NEGYEDIK JELENET

ÖTÖDIK JELENET

HATODIK JELENET

BÁNK BÁN (fordítás)

SZEREPLŐK

ELŐJÁTÉK

I. FELVONÁS

I/1. JELENET

I/2. JELENET

I/3. JELENET

I/4. JELENET

I/5. JELENET

I/6. JELENET

I/7. JELENET

I/8. JELENET

I/9. JELENET

I/10. JELENET

I/11. JELENET

I/12. JELENET

I/13. JELENET

I/14. JELENET

II. FELVONÁS

II/1. JELENET

II/2. JELENET

II/3. JELENET

III. FELVONÁS

III/1. JELENET

III/2. JELENET

III/3. JELENET

III/4. JELENET

III/5. JELENET

III/6. JELENET

IV. FELVONÁS

IV/1. JELENET

IV/2. JELENET

IV/3. JELENET

IV/4. JELENET

IV/5. JELENET

IV/6. JELENET

IV/7. JELENET

IV/8. JELENET

IV/9. JELENET

V. FELVONÁS

V/1. JELENET

V/2. JELENET

V/3. JELENET

V/4. JELENET

V/5. JELENET

V/6. JELENET

Utószó

Jegyzetek a Bánk bánhoz

Jegyzetek a fordításhoz

MAGVETŐ

KÖNYVKIADÓ ÉS KERESKEDELMI KFT.

www.magveto.hu

www.facebook.com/magveto

magveto.kiado@lira.hu

Felelős kiadó Dávid Anna

Felelős szerkesztő Turi Tímea

Kézirat-előkészítő Schmal Alexandra

Korrektor Hradeczky Moni

A kötetet Pintér József tervezte

ISBN 978 963 14 4737 8

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

EB Garamond – SIL Open Font License

Noto Serif – SIL Open Font License

Roboto – SIL Open Font License