részlet

© Kemény István, 2024

„Tudnod kell, Sancho barátom, hogy én az égnek rendelése szerint avégre születtem, hogy ebben a mi vaskorunkban – amint mondani szokták – az aranykort támasszam fel újólag.”

Miguel de Cervantes: Az elmés nemes Don Quijote de la Mancha, Győry Vilmos fordítása

Kóborság

Kóbor fogadó

És kóbor szélmalom

Kóbor lovag az ágyban otthon

Teácskát szürcsöl

Olvasgat gyáván

Hipochonderen

Lány kóborol helyette

Rozsdás vasruhában

Kóbor lány Dulcinea

Aldonza Lorenzo

Elhagyta faluját.

ELSŐ KÖNYV

Aldonza Lorenzo talál egy ledöntött
Don Quijote-szobrot

Aldonza Lorenzo talál egy ledöntött

Don Quijote-szobrot

Lovasszobrot

Itt radikális feministák jártak

Nemes antirasszisták

Eszmények lovagjai

Kolumbusszal téveszthették össze

Vagy más fehér férfiakkal

Lefújták festékkel

Aldonza Lorenzo felnevet:

Szívem Don Quijote

Otthon heversz

Teácskád szürcsölöd

Itt meg a szobrodat döntik

Súlyos tévedésből

Vagy csak egy kóbor helyzet

Téved helyettük

Mert kóborok ám

Kóborok a helyzetek

Kóborok az emberek

Mindenki kóbor

Csak a lovagok hipochonderek

A kóbor Aldonza Lorenzo nevet.

Dulcinea Aldonza Lorenzo feltett szándéka

Kóbor lány Dulcinea

Aldonza Lorenzo

Jár a világban

Lovag leszek

Megküzdök a radikális feministákkal

Nemes antirasszistákkal

És az ő ellenségeikkel

Nemes és nemtelen lovagokkal

Legyőzöm őket sorra mind

Párviadalban

De puszta életüket meghagyom

És esküjüket veszem

Hogy elmennek La Manchába

Az én szívem lovagjához

Az ágyában fekvő

Teácskát szürcsölő

Gyáván olvasgató szép

Don Quijotéhoz

És e szavakkal járulnak elé:

Páratlan lovag

A nagy hírű Lovag Dulcinea

Parancsa szerint

Ki párbajban sorra legyőzött minket

Nagy hírű lovagokat

Eljöttünk ide hozzád

Páratlanságod hirdetve utunkon

És ágyad lábához helyezzük

Életünket

Rendelkezz fölötte

Kényed és belátásod szerint!

Szabadidő

Lovag Dulcineának

Nincs szabadideje

Van mindenki másnak

De nincs Lovag Dulcineának

Neki küldetése van:

Az igazságért küzdeni

És meghalni érte akár –

Mindenki más

Kézimunkázik

Népitáncol

Véleményt befolyásol

Tudja mihez kezdjen

A szabadidejével

Mindenki más.

Lova

Lovag Dulcinea

Megy űrhajóval

Eteti az űrt

Űrhajóval

Egyél szépen űr!

Girhes kis űrhajó

Sovány falatka

Az űrnek

De sokáig kitart

Ha lassan

Türelmesen

Ízlelgeti és szopogatja

Az űr az űrhajót.

Lovaggá ütése

Térdelj le Aldonza Lorenzo!

Nem térdelek

Szabad ember nem térdel le

Csak legfőbb ura előtt

De téged nem is látlak ott

Az eseményhorizont mögött

Üss lovaggá

Valahogy máshogy!

Ahogy gondolod Aldonza Lorenzo

Akkor most az eseményhorizonton

Átdugom kardomat

Így már jó lesz?

Ez esetben letérdelek bárki légy is

És nézd el hetykeségem!

Lovaggá üthet engem

Aki át tudja dugni kardját

Azon!

Nem naiv

Lovag Dulcinea

Nem naiv

Csak szereti a hazugságot

Mert tudja hogy

Igazságot takar

És ő nem szereti az igazságot

Hanem érte lobog.

Fegyverhordozója

Lovag Dulcinea

Fegyverhordozója

Egy derék kövér robot

Nem érezteti soha

A köztük fennálló

Szingularitást

Elfogadja gazdájának

A hozzá képest kisállat

Lovag Dulcineát.

Menza

Lovag Dulcinea

Ifjú tudósokkal áll

Sorban a menzán

Vitatkoznak

Az idegen civilizációkról

Hol késnek ha vannak?

Egyik azt mondja:

Nincsenek

Mert ha lennének

Itt lennének már

Avagy te volnál az éppen

Rozsdás páncélú

Lovag Dulcinea?

Nem

Én csak kíváncsi voltam

A tudománynak

Erre a hírhedten

Szomorú pillanatára –

Most ejtek pár könnyet

És megebédelek

Itt a menzán.

Egy megérkezés

Amikor a semmiből érkeztem vissza

Születnem kellett volna

De ehhez

Ott és akkor

Nem álltak fenn a feltételek.

Születése

Mondd Lovag Dulcinea

Nem volna itt az idő

Végre megszületned?

Ha erre ő válaszolni tudna

Ő volna a kérdező –

Tizennégymilliárd évig

Hallgat tehát

Majd csendben

Egy kicsit zavartan

Megszületik.

Tartalom

Kóborság

ELSŐ KÖNYV

Aldonza Lorenzo talál egy ledöntött Don Quijote-szobrot

Dulcinea Aldonza Lorenzo feltett szándéka

Szabadidő

Lova

Lovaggá ütése

Nem naiv

Fegyverhordozója

Menza

Egy megérkezés

Születése

Éppen szül

Lehet

Az időrend

Pihenőhely

Lovag Dulcinea megtölti kiürült kulacsát

Neveltetése

Fősereg

Nyelvtudása

Elégséges érettségi

Ágy

Világképei

Lovag Dulcinea és a valóság

Megkönnyebbült sóhaj

Az ökoszisztéma helyreállítói

Jövő

Kardja és pajzsa

Lovag Dulcinea és a magány

Krónikása

Pihenőhely

Motelszoba

Halloween

Lélekjelenlét

Lovag Kassáknak

Másodszor a pokolban

Sisakja

Kilenc sor

Kétségei

A lényegharang

Komolyság

Labirintus

Kapucsínó

Még mindig pufog azon, hogy ő túlságosan komolyan veszi magát

Lovag Dulcinea a közhelyes gondolkodásról

Körülbelül

Dal a szerelemről

Besúgó

Interjúk

Pihenőhely
[Mint a kullancs]

Humora

Megpróbálja még érthetőbben elmagyarázni lángolását és humorát

Bolygóság

Lovag Dulcinea önkritikus dala

Az első koalíció

Ellenfelei lovai

Ellenfelei lovainak a tenyésztése

Mert még mindig nem értik

Ellenfelei gyerekkora

A váltópénz

A bölcsesség kapujában

Önjelölt Cervantes

Elalvás békákra, sátorban

Pihenőhely

Motorcsónak

Lovag Dulcinea álma

Csajozós duma

Vadlemosó

Egy veresége

Emlékfiú

Délelőtti másnaposság

Lovag Dulcinea Don Quijoténak

A barátság veteránjai

Kvantumság

Pihenőhely

homokos, szomorú, vizes

A történelem agyonverése

Jó farkasok

Válasz érzelmi zsaroló „De hát te miért nem…?”-típusú kérdésére

Lovag Dulcinea tombolása a 21. század globalizált nagyvárosaiban

Egy csapat legyőzött

Lovag Dulcinea elemzi tombolását a 21. század globalizált nagyvárosaiban

Lovag Dulcinea a 21. századi európaiakhoz

Utcai jelenet, Budapest, 1944. december

Hadd jöjjön

Párviadal

A nagy vihar

Rongy

Pihenőhely

Lovag Dulcinea az Olvasóhoz

Kóbor tudat

Pihenőhely
[Lovagnő!]

Rév

Előzetes

MÁSODIK KÖNYV

A Káröröm Világnapja

Smalltalk a mainstreammel

Hűségeskü

Őszinteségi roham

A császár tanácsa Lovag Dulcineának

Lovag Dulcinea tanácsa a császárnak

A császár a krónikáshoz

A Császári Oktatásügyi és Kulturális Minisztérium egyszeri, vissza nem térítendő hozzájárulása Lovag Dulcinea történetéhez

Pihenőhely

Lovag Dulcinea dala, amit akkor énekelt, amikor egy forrás mellett megsimogatta a mohát

A szélmalmoknál

Ipari műemlék

Aranykor

Az Isten őre

Kaland a filmesekkel

Könyvek égnek

Sivatag

Szembejövő városka

A Technológiai Alapú Civilizáció Nagy Démona

Spontán összeverődött tömeg a pokol kapujánál

Összeveszés az ifjúsággal

Pihenőhely

Angyalpillantás

Gravitáció

Honvágy

A Vének

Klímaszorongás

Banditák

Gyerekzsivaj

Gyerekkori emlék

Falunap

Kamaszkori emlék

A Lovag Dulcinea utáni világ

Az elkésettek

Aiszkhülosz sírja

Novemberi erdőn

Csapatépítés

Pihenőhely
[Csak prímszámok jönnek szembe]

Madárdal

Közönséges vándor

Digitalizáció

Egy húr

Lovag Dulcinea a kóborságáról mesél a gyerekeknek

Kikötői gyerek

Kitartás és hűség

Jézus segíts!

Boldog

Haszontalan

Traumatizált

Ars poetica

Pihenőhely
[Amiből nincs menekvés]

A demencia társadalma

Pihenőhely
[Ezek ti vagytok]

Tűznél

Egyetlenegy

Műholdak zápora

Kiégés

Az egyrészt-másrészt dalok

Légy

A beauvais-i Szent Péter-katedrális

Pihenőhely
[Bimm múltam!]

Lovag Dulcinea búcsúja az időktől

Közönyszűrő napszemüveg

Az Isten íróasztala

A könyv megírása alatt a szerző Térey János alkotói ösztöndíjban részesült.

A könyv megjelenését

a Nemzeti Kulturális Alap támogatta.

MAGVETŐ

KÖNYVKIADÓ ÉS KERESKEDELMI KFT.

www.magveto.hu

www.facebook.com/magveto

magveto.kiado@lira.hu

Felelős kiadó Dávid Anna

ISBN 978 963 14 4472 8

Felelős szerkesztő Szegő János

Kézirat-előkészítő Schmal Alexandra

Korrektor Balogh Emerencia

Műszaki vezető Takács Klári

A kötetet Pintér József tervezte

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípus

PT Serif – SIL Open Font License