Richard Webster

Varázsolj az ingával!

A szerzőről

Richard Webster 1946-ban született Új-Zélandon, jelenleg is ott él. A szellemvilág iránt kilencéves kora óta érdeklődik, tizenévesen pedig már hipnózissal kezdett foglalkozni. Az iskola elvégzése után egy könyvkiadónál helyezkedett el, később saját könyvesboltot nyitott. Első könyve 1972-ben jelent meg, és ezzel gyermekkori álma vált valóra. Nagy hatással volt rá a reinkarnáció gondolata, ezért kezdett el behatóan foglalkozni az előző életekkel. Az ezotéria szinte minden területén elmélyült tudással rendelkezik, dolgozott többek között tenyérelemzőként, bűvészként, hipnoterapeutaként. Ismereteit könyveiben összegzi, folyamatosan tart előadásokat és workshopokat. Könyveit eddig huszonkét nyelvre fordították le, és világszerte több mint tízmillió példányban találtak gazdára. Nős, három gyermeke és öt unokája van.

Két különleges barátomnak Hawaiiról,

Jon Kealohának és Laureen Tanakának

Aloha

Varázsolj
az ingával!

Fedezd fel belső bölcsességed!

Keríts elő régen elveszett tárgyakat!

Összpontosíts az önfejlesztésre!

Richard Webster

Budapest, 2024

A mű eredeti címe: Pendulum Magic for Beginners, Power to Achieve All Go als by Richard Webster

A mű eredetileg a Llewellyn Publications gondozásában jelent meg.

Copyright © 2002 Richard Webster Hungarian Text © Bioenergetic Kiadó Kft., 2009 Változatlan utánnyomás, 2024

ISBN 978-963-291-810-5

Kiadja a Bioenergetic Kiadó Kft.

Fordította: Dezséry Dorottya

Főszerkesztő: Kajtár-Schneider Krisztina

Felelős szerkesztő: Lachnerné Ár Gyöngyi

Kiadványmenedzser: Száraz Mária

Borítóterv: Németh Katalin

Minden jog fenntartva. A kiadvány bármely részének bármilyen formában, illetve eszközzel történő sokszorosítása – legyen az elektronikus vagy mechanikus, ideértve a fénymásolást vagy a hangfelvételt –, illetve elektronikus adatbankban való tárolása a kiadó előzetes írásbeli engedélye nélkül tilos.

Tartalomjegyzék

Előszó >

Első fejezet: Alapok >

Második fejezet: Gyakorolj! >

Harmadik fejezet: Inga a mindennapokban >

Negyedik fejezet: Elveszett tárgyak keresése >

Ötödik fejezet: Inga és egészség >

Hatodik fejezet: Munka a pszichikus dimenziókkal >

Hetedik fejezet: A színek és az inga >

Nyolcadik fejezet: Mágikus jövendőmondó szertartás >

Kilencedik fejezet: Önfejlesztés ingával >

Tizedik fejezet: Inga a háztartásban és a kertben >

Tizenegyedik fejezet: Valódi mágia az ingával >

Tizenkettedik fejezet: Haladó ingamágia >

Tizenharmadik fejezet: Befejezés >

Jegyzetek >

Ajánlott irodalom >

Mágikus eszköz problémáink megoldására

Az inga sokkal több, mint egy zsinegre akasztott súly – évezredek óta a jóslás egyik leghatékonyabb eszközeként ismert. Igazmondó orákulumnak is mondják, mely ismeretlen dimenziókkal „beszélget”.

A szerző, Richard Webster többek között segít a megfelelő inga kiválasztásában, de készítésének fortélyaiba is betekintést nyújt. Megtanítja, hogyan használjuk helyesen, hogyan bővíthetjük már meglévő tudásunkat a használatával kapcsolatban. Webster szerint az inga sokkal lényegesebb eszköz annál, mint hogy használatát trükkök bemutatására korlátozzuk. Tengernyi gyakorlati és mágikus cél elérését segíti elő, így életünket tehetjük élvezetesebbé általa.

E kötet megmutatja, hogy az inga miként segít a döntéshozatalban, elveszett tárgyak keresésében, egészségügyi problémák megoldásában. Azt is megtudhatjuk, hogyan kommunikálhatunk lelkekkel, láthatunk előző életeinkbe; elősegíti negatív viselkedési mintáink azonosítását, segít az álláskeresésben, döntéshozatalban, céljaink megfogalmazásában és még sok más dologban. Az utolsó fejezetben, ha készen állunk a mágia haladóbb szintjének befogadására, a Hunáról olvashatunk, a hawaii kahunák kevéssé ismert módszeréről, mellyel varázslatot és csodákat visznek végbe.

Az ingázás tudományának felhasználásában kezdőként és haladóként is csodákat tehetünk életünkkel, és valóra válthatjuk álmainkat.

Előszó

Gyermekkoromban mindenkihez hasonlóan én is hittem a varázslatban. A világot egy felderítetlen rejtélyekkel teli, izgalmas helynek láttam. Hittem a természet szellemeiben, tündérekben, óriásokban, akikkel beszélgetni is tudtam. A sziklákkal vagy a fákkal is kommunikáltam. Úgy gondoltam, néha láthatatlanná válok, és ilyenkor egy sor más varázsfogást is bevetek. Mindennap valami új és izgalmas dolog várt a felfedezésemre. Mindig kíváncsian találgattam, mi lehet az utcasarkon túl. Életem nagyon különleges, mágikus időszakát éltem.

Lassanként megtanultam, hogy az emberek nem helyeslik és nem fogadják el a varázslatot, sőt egyáltalán nem is hisznek benne. Nem volt más választásom, minthogy eldobjam ezt a színes világot a szürke valóságért cserébe. Nem találtam varázslatra többé. Szomorú és kiábrándult lettem.

A jóhiszemű emberek erőfeszítései ellenére a mágia nem lett oda nyomtalanul. Időnként olyan dolgokat érzékeltem vagy tapasztaltam, amelyekre nem volt racionális magyarázat. A varázslat még mindig ott lebegett! Körülöttem bujkált, mint annak idején, de ezúttal tudtam, hogyan hívhatom elő. Leginkább az inga módszere vált be.

Az inga egy egyszerű eszköz, egész pontosan egy láncra vagy fonálra függesztett nehezék. A mágus eszköztárában vitathatatlanul a legalábecsültebb tárgy, mivel ilyen jellegű információ, amilyent általa kaphatunk, semmilyen más módszerrel nem szerezhető. Az inga energiamintázatokat olvas. Üzeneteit a tudatalattink mélyéről hozza világra.

Következésképp nehezen érthető, manapság miért alkalmazzák ennyire ritkán, hiszen helyes használata szabályos csodákra képes. Tudatalatti titkaink feltárásához tökéletes eszköznek minősül. Ingázás közben könnyedén és erőfeszítés nélkül kerülnek át a tudatalatti üzenetek a tudatunk szintjére. A folyamat megfordítva ugyanúgy működik: az inga segítségével szándékosan is küldhetünk információt tudatalattinkba. Az inga alkalmazási lehetőségei korlátlanok. Ennek ellenére sokan valamiféle játékszernek tartják, figyelmen kívül hagyva, hogy helyes használat esetén milyen hihetetlen mértékű csodákra képes.

Ingázni megtévesztően könnyű. Használatának elsajátításához pár perc gyakorlás is elég. Épp az egyszerűsége sarkall sokakat arra, hogy rövid kísérletezés után valami bonyolultabb rendszerhez folyamodjanak. Az ingázás, mint minden más érdemes és értékes dolog, gyakorlást kíván a szakértői szint eléréséhez.

Egyáltalán nem meglepő, hogy azok, akik nem veszik komolyan a használatát, ködös és hamis válaszai miatt kiábrándulnak az ingázásból. Találkoztam rengeteg olyan felnőttel, akik tinédzserként rögtönzött ingával próbálkoztak. Általában születendő gyermekek neméről kérdeztek, vagy a szombat esti randi valószínűségét firtatták. Mivel nem ismerték az inga használatának szabályait, a kapott válaszok gyakran hamisnak bizonyultak. Ennek megfelelően felnőttkorukban sem tartották többre gyermekded játszadozásnál.

Az évek során sokakat avattam be az inga használatába. Egy tanítványom allergiás volt az MSG-re (monoszódium glutamát), egy fajta ízfokozó élelmiszer-adalékra. Annak ellenére, hogy mindig óvakodott az MSG-től, az ételek legtöbbjével sajnos rendszeresen fogyasztotta, így kórházba is került. Most már az ingát mindenhová magával viszi, és mindig leteszteli az élelmiszereket vásárlás előtt.

Hipnoterapeuta pályafutásom során rendszeresen kérték a segítségemet elveszett vagy elkallódott tárgyak keresésében. Hipnózis helyett legtöbbször ingát adok pácienseim kezébe, így lokalizáljuk az eltűnt tárgyat. Pár évvel ezelőtt az eltűnt útlevele miatt jelentkezett nálam valaki. Egy tengerentúli rokona megbetegedett, s meg kellett volna látogatnia minél hamarabb. Sajnos megrögzött félelme volt, hogy útlevelét egyszer ellopja valaki, ezért időről időre a házának más és más pontján rejtette el: pár hétre eldugta egy bizonyos helyre, amíg meg nem győződött arról, hogy az a pont nem elég biztonságos. Ezután egy-két hónapra megint máshová tette, amíg ki nem derült, hogy az a hely sem megfelelő. Ezt aztán addig csinálta, amíg tökéletesen elfelejtette, milyen rejtekhelyet is választott az útlevelének az utolsó alkalommal. Nem sok sikerrel az egész házat felkutatta, végső kétségbeesésében aztán megkeresett. Az inga segítségével szobáról szobára végigpásztáztuk az egész házat. Végül az inga pontosan megmondta, hol találja majd az útlevelet. Kliensemet nem győzte meg különösebben ez a válasz, mivel már korábban ő maga is felkutatta azt a helyet. Ennek ellenére hazament, és rövidesen felhívott, hogy közölje az eredményt. Megtalálta az útlevelet éppen a megállapított helyen, azonban annyira hátracsúszva, hogy nem lehetett észrevenni korábban.

Ezek az inga használatának hétköznapi példái. Régebben gyermekeim is rendszeresen kértek meg arra, hogy ingával segítsek nekik megtalálni az elhagyott dolgaikat. Ingát használok akkor is, ha nyaralásunkat tervezzük, egészségügyi tényezők megállapításában, különleges események időpontjának megválasztásában, befektetési és vásárlási, illetve minden egyéb döntés meghozatala során.

Egyik tanítványom azonban túlszárnyalhatatlan. Rendszeresen látni helyi élelmiszerboltokban, amint ingájával különböző gyümölcsök és zöldségek fölé hajol, hogy megnézze, melyik árucikket érdemes megvennie. Teljes joggal teszi ezt ilyenkor, ám én úgy gondolom, már így is elég kellemetlenséget okozok a családomnak, mintsem hogy a helyi üzletekben ingát húzzak elő. Szerencsére, ahogy te is megtudod majd, van egy módszer arra, hogy a saját testünket használjuk inga gyanánt, és így ugyanazokat az eredményeket érjük el, az eszköz feltűnő használata nélkül.

Az inga nem egy új keletű találmány, évezredek óta ismerik. Az ókori Kínában gonosz szellemeket térítettek és űztek el vele, valamint azt is megállapították, hogy az illető szellem honnan származik. Az ókori egyiptomiak inga segítségével jelölték ki a növénytermesztésre szánt területeket. Ennél fogva lehetséges az is, hogy az ősi egyiptomi ankh-kereszt varázsvesszőt vagy ingát szimbolizál. Marcellinus, római író az időszámításunk szerinti első századból, egyik leírásában egy háromlábú állványról mesél, melyet aprólékosan kidolgozott kígyó- és más állatmotívumok, vagyis a jóslás jelképei díszítettek. Az állvány közepéről egy cérnára fűzött gyűrű lógott le, amely kérdésekre válaszolt. A római korban halálbüntetés várt azokra, akik ingát használtak, valószínűleg azért, mert legtöbbször a császár elleni összeesküvők használták.

Ammiamus Marcellinus (Kr. u. 325–391) az elsők között írt részleteiben az ingáról. A Római Birodalomról szóló leírásában említést tesz egy olyan csoportról, melyet a császár meggyilkolását tervező összeesküvés vádjával tartóztattak le. Az összeesküvők egyike megvallotta, hogy szemtanúja volt, amint egy pap finom fonálon függő gyűrűt tart egy kör alakú tányér fölé, melynek peremére az ábécé betűi voltak felfestve. A gyűrű a T, H, E és az O betű irányába mozdult el, ami az összeesküvőknek azt sugallta, hogy a következő császár neve Theodorus lesz.

1326-ban XII. János Pápa bullát adott ki azoknak a kiközösítésére, akik „az ördög módjára gyűrűt használnak jövendölésre”. Ez mutat rá arra, hogy akkoriban az ingát leginkább jóslásra használták. E gyakorlat hivatalos elnevezése latinul „cleidomancia”, vagyis kulcsos jóslás.

A tudományos társaságokat a tizennyolcadik század végéig hidegen hagyta az inga jelensége. A strassburgi orvosi egyetem tanára, Gerbois azonban 1808-ban közzétette felfedezését. Abbé Fortis, Olaszország nemzeti intézetének állandó titkára nagyjából ugyanekkor publikálta kutatási eredményeit.

A tizenkilencedik század elején Francesco Campetti, olasz férfi, földalatti víz- és ásványtartalékok feltárását segítette elő az ingával. Ez nagy hírverést keltett, és az inga mozgását számos elmélettel kezdték magyarázni. Fokozatosan bevonták az ingát az orvosi diagnosztizálásba is, ennek eredményeképpen azonban eléggé negatív hírnévre tett szert. Egy müncheni tudósító szerint az egyik kutató (Johann Ritter) otthonában az inga állítólag „érett és meztelen fiatalasszonyok érzékeny pontjai” felett pásztázott az éjben.

Az inga történelmének kétségkívül a legnagyobb neve Michel-Eugéne Chevreul. 1830-ban, míg a párizsi természetrajzi múzeum igazgatója volt, kezdett vonzódni az okkult világhoz. Az inga lenyűgözte, így aztán hosszú éveken át tanulmányozta. 1834-ben arra a következtetésre jutott, hogy az ingát az illető személy tudatalatti szándékai mozgatják. Chevreul rájött, hogy az ingázó az inga szemlélése során transzszerű állapotba lép. Ez arra a megállapításra ösztönözte, miszerint „intim kapcsolat jön létre bizonyos mozgások végzése és a rájuk vonatkozó szellemi folyamat között, még akkor is, ha a gondolat nem az izomszerveknek küldött parancsra irányul”.

Abbé Alexis Mermet, vidéki pap, a korai tizenkettedik században a „varázsvesszősök királya”-ként volt ismeretes. Ezt a nevet csak részben köszönhette az ingához való elképesztő tehetségének. Leginkább alázatának és készségességének a következménye volt, mivel akármikor akárkinek segített. Abbé Mermet genfi irodájából sikeresen talált vizet Kolumbiában, kőolajat Afrikában, eltűnt embereket és állatokat országok tucatjaiban. A Vatikán régészeti kutatással bízta meg Rómában. Abbé Mermet munkája, „A radiesztézia teljes könyve” napjainkban is a téma klasszikusának számít.

Az inga a huszadik század elején élte a reneszánszát, mikor az újszülöttek nemének megállapítására használták. Gyűjteményemben található egy különleges darab a húszas évekből. Ez egy borsó nagyságú, üreges belsejű, fémből készült inga cérnára fűzve. Használati utasítását egy levélbélyeg nagyságú papírdarabra nyomtatták. Az utasítás szerint az ingát a terhes nő tenyere fölé kell helyezni. Ha az inga körkörösen mozog, a születendő gyermek kislány lesz, ha egyenest ír le, kisfiú.

Napjainkban egy radiesztéta felszerelésében a leggyakrabban használt eszköz az inga. Azonban egészen 1930-ig az inga furcsaságnak számított. A „Pszichikus Kutatás” című lap 1930-as októberi számában Harry Price egy londoni kísérletsorozatról ír, melyet Abbé Gabriel Lambert, közismert francia vízkereső vezetett. Az abbé „zsinóron függő pecaorsót (leginkább a halászok által használt parafa úszóra hasonlított, kúp alakú volt, élénk színekkel befestve) tartott a jobb kezében”. Abbé a kísérletek során folyó- és állóvizek helyét tudta meghatározni ingájával. Rendszerint a vizek mélységét, erejét és a folyam irányát is megállapította egyben.

Az inga háborús időkben is bizonyított. A németek varázsvesszővel követték nyomon a brit hadihajók mozgását a második világháború alatt. Sok beszámoló mesél azokról a vietnami katonákról, akik ingát használtak rejtett bányák vagy földalatti alagutak beazonosítására. Ugyanazokat a technikákat alkalmazták, mint az egykori sámánok évezredekkel ezelőtt.

Te is látod majd a következő fejezetekben, hogy az inga használatának lehetőségei valóban korlátlanok. Életed kiteljesítésében ez az eszköz igazán sokféleképpen nyújthat segítséget.

Első fejezet
Alapok

A pendulum, vagyis inga, egy cérnán, láncon vagy zsinóron függő aprócska súly. Sokan, mint édesanyám is tette, jegygyűrűjüket fűzik cérnára, de a zsinegre akasztott gemkapocs is megteszi. Mikor e témában tartok előadást nagyobb közönségnek, gyakran adok körbe cérnán függő gemkapcsokat, hogy mindenki kedvére kísérletezhessen.

A kereskedelmi célokra gyártott inga a legtöbb könyvesboltban vagy ezoterikus üzletben kapható, különböző méretben és formában. Otthon már egy egész gyűjteményem van a családomnak köszönhetően, mert gyakran ajándékoznak meg díszes ingákkal a születésnapom vagy karácsony alkalmából. Tapasztalatom szerint azonban bármely fajtájuk hatékonyan használható.

Bevallom, hogy a számomra legkedvesebb a piacon is megvásárolható Mermet-inga. Mermet francia apát ingájával igazi csodákat vitt végbe. Képes volt Genovában megállapítani, hogy Dél-Amerika mely pontján található víz, vagy eltűnt emberek és állatok tartózkodási helyét lokalizálta. Rómában régészeti kutatásokban is segédkezett. Végül magas szintű szakértelmének köszönhetően a Vatikán elismerését is kivívta.

Az inga kiválasztása

A számodra megfelelő inga mindig az, amelyhez vonzódsz, melyet könnyű tartani, illetve használni. Súlya általában kb. 90 gramm, alakja gömbszerű, s az alján egy pontban, csepp formában összpontosul. Ha körülnézel, megdöbbensz majd, hányféle tárgyat alkalmazhatsz e célból. Kezdve a vaskereskedésben kapható ólomnehezéknél, a cérnára erősített gombon keresztül a láncon függő kristályig minden elfogadható ingaként. Az ólomkristály nagyszerűen működik, azonban természetes energiáik miatt sokan a kvarckristályokat részesítik előnyben. Egy medálként hordott kristályfüggő is nagyon jó választás, ebben az esetben az ingád mindig kéznél lesz. A kristályingák különösen jól használhatóak gyógyításhoz.

A boltokban kapható ingák némelyikének belseje üreges, ezeket „kereső” ingáknak hívjuk. Működési elvük, hogy a célanyag mintáját a rekeszbe kell helyezni kutatás előtt. Amennyiben vizet keresünk, egy kis vizet cseppentünk az üregbe, ha olajat, akkor azt cseppentünk, ha aranyat, akkor pedig egy kis aranydarabkát helyezünk bele. Hasonlóképpen kereső inga a Mermet-inga is. A belső rekesz nem elengedhetetlen, viszont alkalmanként jól jöhet (lásd: 1A ábra).

Szinte bármilyen tárgy használható ingaként, azonban kedvezőbb, ha van egy különleges eszközünk, melyet kizárólag keresésre vagy mágikus munkára használunk. Előfordult, hogy autókulcsot használtam, ékszert vagy bármit, amit láncra vagy cérnára tudtam fűzni. Ennek ellenére szívesebben alkalmazom a sajátomat a megszokás, kényelem és a könnyű használat miatt.

Mikor ingát választok személyes használatra, megfogom, és ezt kérdezem: „Harmonizál ez az inga az energiáimmal?”, és csak pozitív válasz esetén döntök a megvásárlása mellett.

1A. ábra: Az ingák típusai: A) csepp alakú, B) Mermet-inga, C) üreges üveginga, D) kristályinga

Személyes inga készítése

Az emberek többsége saját készítésű ingát szeret használni. Erről a kérdésről azért is kell részletesebben beszélni, mivel energiád nagy részét természetszerűleg beleadod abba, amit tervezel vagy előállítasz.

Szánj elég időt az alapanyagok megválasztására. Előfordulhat, hogy a természetes anyagokhoz, a fához vagy a kristályokhoz vonzódsz inkább. Egy általam is ismert radiesztéta társaság egyik tagja például kagylóból készített magának gyönyörű ingát. Plexiüvegből is faraghatsz egyet, de választhatsz egy tetszetős kisebb, súlyban és alakban neked megfelelő tárgyat is. Akár a pecázáshoz használt ólomnehezékből vagy egy cérnaorsóból is készülhet inga. Vannak, akik a ritka vagy az egzotikus anyagokat kedvelik, mások gyakorlatiasan valami célszerű tárgyat választanak. Esztétikai szempontból a lényeg az, hogy a nehezék legyen tetszetős, és valamilyen személyes vonatkozása is legyen a számodra.

Fémnehezékek esetén viszont körültekintőbbnek kell lennünk. A fém vezető anyag, tehát a használat közben kapott információt nagy mértékben befolyásolja. Emiatt rézből és alumíniumból nem készíthető megbízható inga. Ha lehetséges, ne vezető anyagot válassz, inkább fát, üveget vagy műanyagot.

A súlynak az ingában szimmetrikusan kell eloszlania. Ez kiegyensúlyozza, ezáltal érzékenyebbé és könnyebben használhatóvá teszi. Ebből a szempontból a legcélszerűbbnek a kerek, gömb és a henger alakúakat tartják.

Mikor kiválasztottad a neked legjobban tetsző nehezéket, következő lépés, hogy kitaláld, mire szeretnéd felfűzni. Pamut- vagy selyemcérna, egy darab zsinór, kötél, lószőr vagy valamilyen finom lánc válik be általában legjobban. Bár láttam már bőrszíjra, makraméra, de még műanyag huzalra függesztett ingát is. A cérnának, a zsinórnak és a kötélnek megvan az az előnye, hogy szükség esetén bármikor lecserélhető. Fontos, hogy a súly szabadon függjön, és a kötél ne gátolja a mozgásban. Végül akaszd a súlyt a cérnára, és már ingázhatsz is!

Sokan vásárolnak vagy készítenek táskát, amibe az inga épp belefér. Így könnyebb magaddal hordani, és kevesebb az esélye, hogy a zsineg és az inga összegubancolódik. Ha az ingádat táskában védve tartod, nem vesz fel annyi negatív energiát sem. A saját magad által készített inga számára egy kis zsákocskát is varrhatsz. Ezoterikus boltokban szintén kaphatóak különböző színekben és anyagokban éppen a te ingádhoz illő kis zsákok vagy kisebb táskák.

Az ingázás kezdeti lépései

Legjobb eredményre mindig akkor számíthatsz, ha egyedül gyakorolsz először. Ha vannak is érdeklődő és hasonló ambíciójú barátaid, jobb, ha az első alkalmakkor nélkülözöd őket, hogy ne vonják el a figyelmedet. Ha önállóan vágsz bele, gyorsabban is haladsz. Az első pár hétben az ingát szoktasd magadhoz, később úgyis ráérsz majd bemutatni a tudományodat.

Legtöbben az író kezüket használják ingázásra is. Két kézzel is gyakorolhatsz, de az első próbálkozásokat jobb kézzel végezd, ha jobb kezes vagy, illetve ballal, ha balkezes.

Ha ülve kényelmesebben érzed magad, könyökölj az asztalra, a cérnát vagy a láncot szorítsd hüvelykujjad és mutatóujjad közé finoman. Kizárólag könyököd érintkezhet az asztallal, vagyis sem hasad, sem a másik kezed nem érhet hozzá még véletlenül sem. Nézzen lefelé a tenyered, az inga pedig tőled nagyjából 35 centiméterre legyen. Ha állva gyakorolsz, könyököd kilencven fokos szöget zárjon be, alkarod pedig legyen párhuzamos a talajjal.

Vigyázz arra is, hogy kezeidet és lábaidat ne keresztezd. Ha tudat alatt ilyen módon próbálod levédeni magad, az ingát is sikeresen lezárod, s emiatt nem fog megfelelően működni. Ezt ki is próbálhatod, ha már eléggé otthonos vagy az ingázásban. Az ingát magad előtt tartva hagyd, hogy pozitív irányban mozogjon. Eközben tedd keresztbe a lábaidat vagy karjaidat, és látni fogod, amint az ingamozgás leáll.

Lendítsd az ingát előre és hátra, hogy hozzászokj a mozgásához. Hagyd, hogy az inga különböző irányokba lendüljön ki. Finom köröket is írj le szándékosan. Érdemes azt is kikísérletezned, hogy a cérnának vagy láncnak milyen hosszúságúnak kell lennie ahhoz, hogy az inga a legkönnyedébben mozogjon. Sokak szerint a tíz-tizenkét centiméteres hossz a leghatékonyabb, azonban ez mindenkinél személy szerint változik. Egy barátom például állva használja az ingát, mert a súlyra fűzött szíj több mint egy méter hosszú. (Jó ötlet csomót kötni rá, vagy megjelölni a szíjnak azt a részét amelynél fogva az ingát a legkényelmesebb tartanod.)

Ha az inga mozgására ráéreztél, szabad kezeddel megállíthatod. Mikor már mozdulatlan, kérdezd meg, mely mozgás fogja jelenteni a pozitív választ, az „igen”-t. A kérdést hangosan vagy magadban is kimondhatod. Az inga általában azonnal reagál, és választ is ad. Ennek ellenére,ha még soha nem ingáztál, eleinte időbe telhet, amíg az inga reagál a kérdésedre. Légy türelmes! Először talán csak alig láthatóan mozdul majd meg, de ha erősen az „igen”-re összpontosítasz, kilengése jóval határozottabb lesz.

Végtére is nem számít, hogy pár másodperc, félóra vagy egy teljes hét szükséges a gyakorlat sikeréhez. Ha már szereztél egy kis rutint, a válasz azon nyomban megérkezik, amint a kezedbe fogod az ingát. Az évek során sokakat tanítottam ingázni. Azoknak, akinek eleinte nehézséget okoz kilendíteni, általában azt tanácsolom, képzeljék el az ingát, amint ide-oda mozog. Ez valamilyen oknál fogva segít a helyzeten, és az inga ilyenkor mindig mozgásba jön.

Másik szintén bevált módszerem, melytől az inga kivétel nélkül mindig kilendül, az, hogy szabad kezedet egy olyan jelenlévő vállára fekteted (jobb vállára, ha jobb kézzel ingázunk) aki jártas az ingázásban. Ha nem találsz megfelelő személyt, tarts pár perc szünetet, és próbáld újra.

Tapasztalatom szerint bárki meg tud tanulni ingázni, úgyhogy ne aggódj, ha első alkalommal nem sikerül bemozdítani. Nem kell ehhez különleges tehetségnek lenni, vagy a hetedik fiú hetedik fiának. Az inga úgyis annak a kezében aktív, aki nyitott, fantáziadús, és kíváncsi az újdonságokra; logikus, módszeres és precíz személyiségeknél sokkal passzívabb. Gyakorlással és megfelelő mértékű bizakodással bárki profivá válhat az inga tudományában.

Egyhuzamban legfeljebb öt percig gyakorolj, míg az ingától válasz érkezik. Az első válasz után ezentúl mindig könnyedén be fogod tudni „indítani”.

Az inga négyféleképpen válaszolhat: oldalra, előre és hátra lendülhet, kör alakban foroghat az óramutató járásával megegyezően vagy ellenkezően.

Első lépésként az „igen” válasz mozgását jegyezd le. Ezt követően a „nem”, a „nem tudom” és a „nem akarok válaszolni” reakciók mozgásait.

Valószínűleg életed végéig változatlanok maradnak ezek a válaszok. Ennek ellenére nem árt időnként leellenőrizni őket. Bizonyos esetekben az inga válaszai megváltoznak: napi használat esetén nincs szükség tesztre, ám ha egy-két hónapig félretéve hever a lakásban, a biztonság kedvéért nézd meg, a régiben maradtak-e a válaszok.

Most már készen állsz, hogy kérdéseket tegyél fel az ingának, olyanokat, amelyekre a négy lehetséges válasszal reagálni tud.

Eleinte olyat kérdezz, amire tudod a választ. Megkérdezheted: „Férfi vagyok?” Ha férfi vagy, az inga „igen”-nel válaszol, ha nő vagy, nyilvánvalóan „nem”-mel. Hasonló kérdéseket fogalmazhatsz a neveddel, koroddal, családi állapotoddal, gyermekeid számával vagy bármi mással kapcsolatban.

A gyakorlat célja, hogy az inga mozgásához hozzászokj, és ellenőrizd az általa adott válaszok hitelét. Te is rájössz majd magadtól, hogy nem számít, a kérdéseket magadban vagy hangosan mondod ki. Én csak akkor mondok ki kérdéseket hangosan, amikor klienssel vagyok, és szeretném, ha figyelemmel tudná követni történéseket. Egy barátom például meglehetősen kínos helyzetbe került, mikor egy könyvesboltban hangosan kérdezett rá, érdemes-e megvásárolnia a könyvet. Hirtelen azon kapta magát, hogy számosan figyelik őt, amint ingázik, és izgatottan várják, milyen választ kap.

Mikor az inga megadta a kérdéseidre az általad ismert válaszokat, elkezdhetsz olyan kérdéseket feltenni, amelyekre tényleg szeretnéd tudni a választ. Az inga azért tud választ adni ezekre a kérdésekre, mert tudatalattid mélyéből a tudatos elmédbe hozza fel a szükséges információt. Tudatos elméd is rengeteg adatot tárol, de a tudatalattid még ennél is sokkal, de sokkal többet. Az elme leginkább egy jéghegyhez hasonlít: a tudatos rész látszik ki a vízből, a tudatalattid, vagyis a nagyobbik rész, a víz alatt van.

Kezdetben azért légy óvatos a kérdésekkel. Akaratoskodásoddal könnyen átírhatod az inga mozgását. Tegyük fel, hogy egy születendő csecsemő nemére kérdezel rá. Ha titokban lányra vágysz, az inga legbensőbb vágyaidat kifejezve azt fogja válaszolni, hogy a gyermek lány lesz, még akkor is, ha ez nem így van.

Egy ismerősöm példának okáért az 1996-os elnökválasztás eredményeiről kérdezősködött. Tősgyökeres republikánus lévén olyan választ kapott az ingától, amely megnyugtatta. Ennek ellenére a válasz hamisnak bizonyult, mivel Bill Clintont választották újra. Az inga a mélyről jövő, republikánusi vágyaira válaszolt.

Ebből is látszik, hogy érzelmeiddel mennyire befolyásolhatod az eredményt. Emiatt talán célszerűbb, ha olyasvalakit kérsz meg, hogy tartsa neked az ingát, akinek semmi érdeke nem fűződik a válaszhoz.

Amúgy egészen egyszerű bemutatni, hogy elménk erejével hogyan befolyásoljuk az inga mozgását. Fogd az ingát, és tartsd álló helyzetben a szabad kezeddel. Ha mozdulatlan, engedd el, és kérd meg, hogy mozduljon el egy bizonyos irányba. Észre fogod venni, hogy az inga abba az irányba mozdult ki, amire gondoltál. Most gondolj egy másik irányra, és lásd, hogy az inga a gondolataidat követve az általad elgondolt, új irányba lendül.

A szemtelen kérdések is befolyásolhatják az inga válaszait. Ha azt kérdezed: „Én vagyok a nők bálványa?”, az inga meglepően őszinte választ adhat (ami vagy „igen”, vagy „nem” lesz). Bár játékosan is felelhet („nem tudom”, vagy „nem akarok válaszolni”), vagy azt a választ is adhatja, amelyre titokban a legjobban vágysz. Ezt ne felejtsd majd el, amikor az ingát komolyan kezded használni.

Az inga nem játékszer, ezért nem szabad lényegtelen kérdéseket feltenni neki. Amennyiben komolyak a kérdéseid, egyenes és helyes feleleteket kapsz. Ha játszol csak vele, ennek megfelelően érkeznek a válaszok is.