ismertető

Anya csak egy van. Mégis kinek tűnik fel, amikor egyszer csak eltűnik? Pláne, hogy pont anyák napja után történik az eset. A családjában és környezetében nyilván azonnal felfedezik a hiányát. Ám amikor az eset a közösségi média figyelő szeme elé kerül, ő maga mégsem kerül elő. Mindenhol látni vélik, mégsincs sehol. Pedig valahol lennie kell!

San Francisco utcáin és azon túl, egészen a világháló-szerverek közötti sztrádákig egy egész nemzet keresi Amanda H. Cosbyt, a kétgyermekes anyukát, részmunkaidős bolti dolgozót és magánban oktató orosznyelvtanárt. Gyönyörű családja van, jómódban él, azt csinálja, amit szeret; mégis miért tűnt el, és ha megkerül, abból milyen tanulságot vonhat le az olvasó?

A szerző – számos könyvvel a háta mögött – igyekszik a tematikus lélektani sorozatát, a #Wetoo-t gyarapítani aktuális vagy épp korokon átívelő problémás eseteket boncolgató történeteivel. A téma szintén érzékeny, a tartalom megrázóan valóságos, a stílus szókimondó és őszinte, a korszak pedig napjainkhoz közeli. A kötet megtörtént esetet dolgoz fel, tisztelettel adózva és a figyelem felkeltése érdekében született. Mindenkinek élhet a szomszédságában egy anya, akit az egész világ keres, de senki sem talál…

Robin O’Wrightly: Anya csak egy van

#Wetoo sorozat 3. rész

# # #

Hungarian edition © Robin O’Wrightly, Szabó Borka 2024

Minden jog fenntartva!

Kiadja a Könyvek Sorban kiadó felelős ügyvezetője

ISBN (pdf) 978-615-6585-29-5 ISBN (epub) 978-615-6585-30-1

Szöveggondozás: Benkő-Szabó Zsanett Borítóterv, belsőborító-illusztráció. Szabó Borka E-book-előkészítés: Virágh Máté

# # #

A cselekmény megtörtént eseményeken alapul, a személyiségi jogok védelme miatt a helyszíneket és a szereplők nevét megváltoztattuk.

# # #

A #Wetoo egy tematikus sorozat. A közös témán – a nőket és gyerekeket érő bántalmazáson, erőszakon és trauma megélésén – kívül a történeteknek nincs csatlakozási pontja, ezáltal minden egyes rész önállóan olvasható. A számozás csupán a megjelenés sorrendjét tükrözi.

#Wetoo 1. Kettős kereszt (2018)

#Wetoo 2. Testcserés számadás (2019)

Kedves Olvasó!

A következő oldalakon a nyugalom megzavarására alkalmas, lelki megrázkódtatást okozó tartalom szerepel. Ha ezekre érzékeny vagy, kérlek, ne olvasd tovább! Add olyannak, aki képes mentálisan megbirkózni az ebben leírtakkal.

A KÍVÜLÁLLÓ

„Kétgyermekes családanya tűnt el Mill Valley-ből” – hirdette a délelőtti újsághír, benne a cikkhez mellékelt fotóval, ami alatt ott díszelgett a felirat: „Látta valaki? Keressük Amanda H. Cosbyt!”

Megbabonázva bámulta a képernyőt, amiről egy bájosnak mondható hétköznapi szépség nézett vissza rá. Az asszony szolid mosolyát elhomályosította a szemében megcsillanó anyai fáradtság.

Részletekre éhesen görgetett lejjebb.

„Egy napja nem találják a 35 éves nőt, akinek az utolsó ismert tartózkodási helye a Mill Valley-beli Bernadette Schall Általános Iskola, ahova 2014. május 15-én, hétfőn, reggel 8:45-kor kísérte a lányait.

Mandy – ahogy családja becézi – labilis idegállapotban lehet, ugyanis a gyógyszereit nem vette be. Mivel a kocsiját is otthon hagyta, valószínűleg gyalog indult el, iratok nélkül. Készpénz feltehetően van nála, de nem sok – tudatta lapunkkal a férje, aki aggódva várja haza a gyerekekkel együtt.

Mrs. Cosby 5 láb 41 hüvelyk magas, 104 font súlyú, vékony testalkatú. Szeme zöldeskék, haja szőkésbarna, egyenes szálú, vállig érő. Eltűnésekor felül rövid ujjú, csipkeszegélyes fehér topot, alul virágmintás, a térdrésznél divatosan szaggatott kék farmernadrágot, illetve acélszürke, telitalpú, lapos cipőt viselt, valamint egy fehér hátitáska volt nála.

Aki megtud róla valamit vagy látja Amandát, kérjük, jelezze az alábbi telefonszámon…” – Végig sem olvasta a cikket, egyből a megosztás gombra kattintott. Úgy érezte, ha máshogy nem tud, akkor így fog segíteni.

A NYOMOZÓ

2014. május 15., hétfő, 18:36

Az eltűnés után 9 órával és 51 perccel

A vészhívás a helyi rendőrőrsre csipogott be, ahol az épp szolgálatban lévő Ed Coletti zászlós helyett, Samantha McReed nyomozó szólt bele a kagylóba:

– Kilenc-tizenegy. Miben segíthetek? – Reménykedett benne, hogy nem sok mindenben kell, mert aznap már alig várta a váltást. Még egy autólopás, és esküszöm… Coletti, hol az istenben vagy ilyenkor?!

– Jó estét! Egy… eltűnést… szeretnék bejelenteni – habogott bele a válaszadó kétségbeesett hangon.

Na, már csak ez hiányzott! Akkor már inkább az autólopás! Ez egy tipikus hétfő! – dühöngött magában. Hol marad már Coletti? Lenne más dolgom is… Ám a zászlósnak, úgy tűnt, meggyűlt a baja az aznapi kínai kajával.

– Értem – éledt fel mégis a kopóösztön a rendőrben. – Hogy hívják az eltűnt személyt?

– Amanda Hayley Cosby. Betűzöm: A, M, A… – Kopogtak a billentyűk Sam ujjai alatt, ahogy képernyőre és háttértárba került a teljes név. – Ő… a feleségem – tette hozzá az ideges férfihang.

– Értem – ismételte magát McReed, mint egy gép. Minél hamarabb végezni akart, ám a szolgálatban lévő ügyfélkezelő még mindig távol maradt. – Mondana egy személyazonosítóigazolvány-számot? – Megkapta az adatot, így egyből lefuttatott egy gyors keresést az adatbázisban. Mrs. Cosby szerepelt benne autótulajdonosként. 94941 Mill Valley, Sunset Road 40. Nincs priusza. Ez egy jó pont!

– Mikor és hol látták utoljára? – folytatta a felderítést.

– Én itthon, mielőtt munkába mentem, de… ő vitte a gyerekeket kilencre, szóval… Ott biztos látták… De oda nem ment vissza a lányokért… És azóta haza sem jött – lihegett a férfi, mert a mondandója végére már nagyon kétségbeesett és kapkodta a levegőt, ahogy a pánik kerülgette. Hallatszott, hogy erősen próbál minden részletre kiterjedően megtenni a bejelentést, de elég összeszedetlenül tette, mivel valószínűleg sokkos állapotba került.

– Kérem, próbáljon megnyugodni! Segíteni szeretnék – igyekezett a nyomozó együttérző hangon, de határozottan magához téríteni a bejelentőt. – Hova vitte a felesége a gyerekeket?

– A Bernadette Schall Általános Iskolába.

– Értem. – Jézusom! Az unokaöcsémék is odajárnak. Vajon ismerik a lányait…? – És milyen ruhát viselt?

– Hú, hát én azt nem tudom…

Ha nem lenne sokkban, tipikus pasinak tartanám, de így, azt hiszem, meg tudom érteni.

– Gyalog mentek vagy autóval?

Mondd, hogy autóval, autóval, autóval!

– Gyalog, az egészen biztos… Közel a suli. Van egy autója, de az a ház előtt áll.

A rohadt életbe! Így nehezebb lesz megtalálni…

– Mrs. Cosbynak van munkahelye?

Istenem add, hogy ne csak főállású anya legyen!

– Besegít a barátnőjének, Kellynek a Strawberry Village Bevásárlóközpontban, mint eladó. De ma szabadnapos volt… Ő ment volna a gyerekekért délután négyre.

– Köszönöm – állította le, mert egyelőre elég volt csak a legszükségesebbeket megtudnia. Ráérünk még kifaggatni később is, bár az hétszentség, hogy behívatom. Csúnyának hangzik ez az ügy. – Önt hogy hívják, uram?

– Lloyd Martin Cosby. Betűzöm, dupla L…

– Hagyja csak! – hárított Sam, mivel pont volt Lloyd nevű ismerőse, és bőven sokszor látta már leírva ezt a nevet. A férfi telefonszámát pedig úgyis mutatta a hívószámkijelző. Eközben feltűnt Coletti zászlós is, a toalett irányából közeledett. McReed így búcsúzott: – Köszönjük a bejelentést, Mr. Cosby. Amint megtudunk valamit, azonnal értesítjük. Viszonthallásra! – Bontotta a vonalat, amilyen gyorsan csak tehette.

Kirázta a hideg az eltűnések hallatán. Sokkal jobban szerette, ha egzakt problémával szembesült: garázdasággal, autólopással, betöréssel vagy akár gyilkossággal. Azért, mert ezek megtörténtén már nem változtathatott, így elég volt a bűnügy megfejtésén és az elkövető megtalálásán agyalni. De egy eltűnési ügy mindig nyugtalanítóan bizonytalan, mert ahogy telnek az órák, egyre inkább csökken a sikeres, élve megtalálás esélye. A legtöbbször holtan kerülnek elő ezek az emberek, ami tragédia az eltűnt szeretteinek és kudarc egy életvédelemre esküdött hivatalnok számára. A nyomozó pedig rühellte a kudarcokat, és lelki traumát is hordozott már egy ilyen esetből.