A fordítás alapjául szolgáló eredeti mű:

Flower Magic The Secret Language of Flowers

Vivida ® is a registered trademark property of White Star s.r.l.

www.vividabooks.com

© 2024 White Star s.r.l.

Piazzale Luigi Cadorna, 6

20123 Milano, Italia

www.whitestar.it

All rights reserved.

Virágvarázslat © Partvonal Könyvkiadó, 2026

Magyar fordítás © Etédi Péter

Minden jog fenntartva! Jelen kiadvány sem részben, sem egészben nem másolható, nem sokszorosítható, sem elektronikus, sem mechanikai eljárással. Bárminemű felhasználása csak a kiadó írásos engedélyével történhet.

Partvonal Könyvkiadó, Budapest, 2026

www.partvonal.hu

Felelős kiadó a Partvonal Könyvkiadó ügyvezetője

Felelős szerkesztő: Korentsy Márta

Műszaki vezető: Nánási László

Szerkesztő: Geszti Anna

Korrektor: Kütsön Nikolett

Nyomdai előkészítés: Dubecz Adrienn

Illusztrációk: Giada Ungredda

Fotók: Shutterstock

ISBN: 978 963 609 240 5

tartalomjegyzék

A virágok varázsa

Ahogy az élet kivirágzik

A lélek kertje

Olyan virágok, amelyek hatással vannak a lélekre és az álmokra, és ezzel elősegítik a sámánutazásokat és a kapcsolatfelvételt a szellemvilágokkal

Hajnalka

Golgotavirág

Kék tündérrózsa

Pipacs

Bobinsana

Jázmin

Fekete bodza

Lonc

Lilaakác

Írisz

Csokrok a lélek kertjéből

A szív kertje

Olyan virágok, amelyek az érzelmi kitárulkozást, a gyógyulást, a kapcsolatokat és önmagunk szeretetét szolgálják.

Rózsa

Bazsarózsa

Hibiszkusz

Liliom

Szerelemvirág

Amarillisz

Hortenzia

Krizantém

Muskátli

Tulipán

Csokrok a szív kertjéből

A nap kertje

Olyan virágok, amelyek lángra lobbantják a belső napot, és ezzel elősegítik a személyes fejlődést és a lélek kibontakozását.

Szalmagyopár

Napraforgó

Keserű narancs/zagara

Magnólia/liliomfa

Frangipáni

Jeneszter

Szegfű

Havasi gyopár

Orbáncfű

Búzavirág

Csokrok a nap kertjéből

A belső gyermek kertje

Olyan virágok az új kezdetekhez, amelyek frissességet, áldást és kapcsolatot kínálnak a belső gyermekkel.

Kamilla

Körömvirág

Százszorszép

Kankalin

Nefelejcs

Gyöngyvirág

Ibolya

Azálea

Krókusz

Hóvirág

Csokrok a belső gyermek kertjéből

A szél kertje

Olyan virágok, amelyek a tisztánlátást, a megtisztulást, a belső tisztaságot és az elengedés képességét segítik.

Levendula

Nárcisz

Vadmurok

Ciklámen

Boglárka

Máriatövis

Angyalgyökér

Szellőrózsa

Csarab

Vasfű

Csokrok a szél kertjéből

Az érzékek kertje

Olyan virágok, amelyek a mágiához kapcsolódnak, és hatással vannak az anyagi világra: bőség, testi egészség, afrodiziákumok.

Lóhere

Orchidea

Nagy meténg

Cickafark

Nemes alma (virága)

Holdviola

Majomkenyérfa

Kasvirág

Mályva

Fehérmályva/orvosi ziliz

Csokrok az érzékek kertjéből

Fotógyűjtemény

A virágok varázsa

Kétség sem férhet hozzá, hogy a növény legbeszédesebb része a virág, amely színekkel, geometriai formákkal, a világra magabiztos nyitottsággal „szól” hozzánk. Bátor is, mert már bimbóként feltárja teljes szépségét, és nem fél megmutatni igazi természetét. Varázsereje mindig a jövendöléshez és a szerelemhez kapcsolódott – ki ne tépdeste volna már a margaréta szirmait azon tűnődve: „szeret, nem szeret”?

A növényekben rejlő erő az idők kezdetétől fogva a társunk, olyan ősi kapocs teljesedett ki köztünk, amely máig jelen van a kollektív tudatunkban. Bölcs ősanyáink beszélték a növények nyelvét, és tökéletesen értették a föld minden rezdülését. Mit sem számított, hogy nem tudtak sem írni, sem olvasni – az ő tudásukat a hagyomány és a tapasztalat táplálta. Mindennapi életük szerves részét képezték a gyógynövények, a virágok és a gyümölcsök, létezésükbe észrevétlenül és magától értetődően olvadt bele a természet sokrétű misztériuma. A kamillavirágzat főzete ma sem csak azt teszi lehetővé, hogy élvezzük a jótékony hatásait, elkészítésének egyszerű folyamata egyszersmind varázslatos érzést kelt bennünk. Amikor lefekvés előtt elkortyolgatjuk a gondosan elkészített gyógyteánkat, ez a rituálé összekapcsol minket a bennünk szunnyadó boszorkány, varázsló, sámán énünkkel. A növények és virágok felélesztik mágikus természetünket – mindegyik üzenetet hordoz, jelentésüket az érzékeink suttogják el nekünk.

Anastasia kiválóan beszéli a levelek, szirmok, bibék nyelvét, mintha mindig bensőséges párbeszédet folytatna a természettel. Megérti a rózsabimbókban, a cickafark leheletnyi szirmaiban és a viola legbensejében rejlő finom összefüggéseket is. Úgy tervezte a könyvét, mintha sétát tenne egy gyönyörű park megannyi virágágyása között: a szél kertje, az érzékek kertje, a lélek kertje, a gyermek benső világának kertje és így tovább. Kérem az olvasót, engedje meg neki, hogy kézen fogva végigvezesse virágokkal dús oldalain, és életre hívja a varázslatot, amely ott szunnyad mindenki szívében.

Cecilia Lattari

Ahogy az élet kivirágzik

Olyan szerencsés voltam, hogy első lépéseimet egy kertben tehettem meg, és láthattam, ahogy velem együtt növekszik és formálódik. A nagymamám sok virágot ültetett, olyan harmonikus ágyásokat hozott létre, amelyek mintha beszélgettek volna egymással – történeteket meséltek illatosan és színesen, olyan szépen, amilyen a virágzás maga.

Azokból a finom és illatos szirmokból mi, lányok pillangóknak és tündéreknek szánt ételeket, bájitalokat, koronákat és ékszereket készítettünk, és feldíszítettük velük a fák tövében épített kunyhókat. Kis csokrokat kötöttünk, hogy ékesítsük és illatosítsuk a házat, vagy odaajándékoztuk őket a felnőtteknek, akik mosolyogva fogadták őket – és így megtanultam, hogy a virág ajándék és üzenet is egyben, olyan ékesség, amely felajánlja önmagát, és megtanít a szépség és a harmónia nyelvére.

Egy drága nagynénémtől megtanultam, hogyan ismerhetem meg, hogyan csodálhatom és gyűjthetem a virágokat. Tőle tudtam meg azt is, hogy vannak édes, ehető fajták, amelyeket ha megszárítunk, egy huzatba töltve illatos párnákat varázsolhatunk, vagy olajos főzeteket és tinktúrákat készíthetünk belőlük. A kert minden évszakban más volt, én meg izgatottan figyeltem, ahogyan ruhát cserél, és várakozva lestem, milyen színekbe és illatokba öltözik.

Azt is nagy élmény volt látnom, ahogy a kertet egyszer csak rovarok és más apró lények népesítik be, és a hajtások és virágok közt otthonra leltek. Voltak ott fenséges fák is, amelyek frissítő árnyat adtak – fel lehetett mászni rájuk, hogy sárgabarackot szedjünk, és mohón magunkba tömjük az édes gyümölcsöt; voltak bokrok, babér- és levendulaillatú sövények; volt datolyaszilva, amely hirtelenjében potyogni kezdett, és szőlő, amelyet megérlelt a napfény. És ott voltak a virágok, amelyek különböző formájukkal és tulajdonságaikkal mintha egy másik világból származó tündérlények lettek volna. Az egyik pillanatban még csak bimbók voltak, a következőben már kitárulkoztak, és varázslatos világot teremtettek lenyűgöző természeti formákkal és jellegzetes illatokkal, amelyek a gyermekkor csodavilágában elkápráztatták érzékszerveimet.

A kert úgy tanított az életre, hogy demonstrálta minden fázisát. Általa értettem meg az évszakok és minden élőlény mulandóságát, hogy bár a virágzás is tűnékeny, a hervadásban is van valami lenyűgöző szépség. Megmutatta, hogy ha egy virág szirmai soha nem fonnyadnának el, nem lenne sem gyümölcs, sem mag. A természet utolérhetetlen bölcsességében a virág a páratlan szépség egy pillanatát villantja fel.

A kinyíló virág maga a tiszta szépség, a tiszta varázslat, amelyből érzékeink információt nyernek, táplálkoznak, erősödnek, formálódnak. És mi, emberek követjük a mintát: megnyílunk, feltárjuk igazi valónkat. Így a lelkünk szabadon szárnyalhat, és nem kell ragaszkodnunk önmagunk egyik kiemelt változatához sem.

A virág könnyedén halad végig az életén – létezése a mulandósága ellenére teljes, élete során soha nincs félúton, és soha nem szűkölködik az adakozásban. A természet legmagasabb rendű, varázsos megnyilvánulása, éppen ezért gyakran tekintik révésznek a láthatatlan világok felé – olyan ősi, mint a mítosz, tündérszerű és álomittas, ösztönös, mint a gyermeki lét, titokzatos és szent, akár a lélek.

Minden virág egyedi, az egyediségét a növényvilág kapcsolati hálójában fejezi ki, ahol semmi sem különálló. A felszín alatt minden gyökér egymásba fonódik és összekapcsolódik. Minden virág a földdel való kapcsolatában létezik, bonthatatlan egységben a vízzel, a nappal, a levegővel és az egész növényvilággal. Mint egy álom, megjelenik és eltűnik, kinyílik és elhervad, egy csodás kép, amelyet magunkban őrizhetünk.

A virágok varázsa cáfolhatatlanul és pazarló bőséggel mindenhol jelen van, és minden pillanatban emlékeztet bennünket a világ szépségére, még akkor is, amikor épp nem rá figyelünk. A virágok – élő létezők, amelyekkel kapcsolatot teremthetünk – arra ösztönöznek, hogy tündökletes tulajdonságaikat saját magunkban is kifejlesszük.

Bolygónkon az életünk története egyben kapcsolatunk története is a növényekkel. Míg a Homo sapiens körülbelül 200 000 éve él a Földön, az első növények mintegy 460 millió évvel ezelőtt jelentek meg. Ebből következik, hogy óriási tudás birtokosai, amelyből igen sokat tanulhatunk.

Míg az állatok másokra vannak utalva, a növények önállók, képesek a napfényt oxigénné, táplálékká, gyógyszerré és esztétikummá alakítani. Folyamatosan újrateremtik és átalakítják, mozgásban tartják és szépséggel töltik meg a környezetünket.

Szilárdan kapaszkodnak a talajba, ugyanakkor szüntelenül az ég felé tekintenek, ezzel pedig arra emlékeztetnek bennünket, hogy a létezés különböző síkjai összefonódnak, és hogy az érzékiség és a szexualitás eredendően természetes és makulátlanul tiszta, belőlük pedig kreativitás és sokágú kapcsolódás származik. A növények folyamatosan szeretkeznek – egymással és az állatokkal –, ebből következik, hogy virágoznak, illattal töltik meg a levegőt, gyümölcsöt hoznak, és így születnek meg a kertek és az erdők.

A kapcsolódás a virágokkal az emberi lét szerves része, olyan ősi bölcsesség, amely mélyen beleivódott mítoszainkba és népi hagyományainkba. Bár ez a tudás az idők során némiképp megfakult, újra megtölthetjük tartalommal, ha elkezdünk úgy tekinteni a növényekre, mint olyan létezőkre, amelyeknek sokkal jelentősebb szerepet kellene betölteniük mindennapi életünkben. Ha megszentelt és mágikus kapcsolatot ápolunk a virágokkal, mi magunk is átalakulunk, mi magunk is kivirágzunk. Minden kertbe lábujjhegyen lépünk be, tisztelettel nézünk körül, és hagyjuk, hogy a megérzéseink vezessenek egyik vagy másik virághoz. És ezzel engedjük, hogy a varázserejük megérintsen minket.

Anastasia Mostacci

a lélek
kertje

Ebben a kertben a virágok különös formákat öltenek, szirmaik még illékonyabbak, színeik közül a kék és a fénylő fehér ragyog leginkább. Az éjszakát bódító illatokkal árasztják el, s az álmok, a látomások, a lélek nyelvén szólnak. Hidat vonnak a láthatatlanhoz, a titokhoz, és a kitágult tudat távlatai felé vezetnek bennünket. Csendben lépünk be ide, könnyű léptekkel, megingathatatlan bizalommal abban, hogy ami szemmel nem látható, az szívvel mégis érezhető. Egyetlen bizonyosság kísér: hogy innen mindig átalakulva haladunk tovább.

hajnalka

IPOMOEA

Ez a törékeny kék vagy lila harangvirág kora reggel nyílik, majd ahogy alkonyodni kezd, bezárul. Tűnékenysége miatt az álmok világához kapcsolják.

Őshazája a trópusi égöv, de az idők során a világ számos táján elterjedt, a nedves erdőktől a homokos partokig. A kínai hagyomány szerint egy holdba szerelmes ifjú, hogy elérhesse kedvesét, hajnalkává változott, és önmaga köré tekeredve kapaszkodott az ég felé. E kecses virág mindig is összefonódott a misztikussal és éterivel, ezért az álmok és a látomások birodalmának szimbóluma lett. Nem véletlen, hogy a magvait Közép- és Dél-Amerika egyes népei sámánszertartásokon jóslásra használják. Mivel olyan alkaloidokat tartalmaznak, amelyek erőteljes hallucinációt okoznak, ezért tudatmódosító szerként alkalmazzák.

Ez a légies, éteri virág könnyen megsérül, ha megérintik. Estére elhal, reggelre pedig újjászületik, így a megújulás és az átalakulás jelképe. Úgy tartják, hogy értékes szövetségesünk lehet, ha meg akarunk szabadulni függőségeinktől vagy önpusztító késztetéseinktől. Amulettként hordhatjuk magunknál, vagy meditáció közben a hajunkba tűzhetjük, hogy támogassuk vele a koronacsakrát. Ha éjszaka a párnánk alá tesszük, elősegíti a tudatos álmokat és az asztrális utazásokat.

• A VIRÁG VARÁZSA •

Varázsa abban rejlik, hogy felszabadít bennünket, és összeköt az univerzummal, a misztériummal, a végtelennel. A harangvirág rokona, amelynek csengése csak azokhoz jut el, akik elég bátrak ahhoz, hogy meghallják álmaik suttogását.

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette
Ambrose Montanus & Rozbora Bence

Felhasznált betűtípusok

Berkshire Swash – SIL Open Font License

Fraunces – SIL Open Font License

Jost – SIL Open Font License

Noto Sans Symbols 2 – SIL Open Font License