REGÉK Hafnatosz népéről

Nimródregős

2021

Underground Kiadó Kft.

www.undergroundkiado.hu

Minden jog fenntartva!

TÖRTÉNÉSEK TERE

Górwatar hitvallása, kapcsolata Górral és Kroenmyrhez

intézett szavai

Feszültség alakul ki Górwatar és a Fehér-Ziszton Rend között. Amikor Rudnar sem képes hatni bátyjára, a fehér-ziszton nagymesterek nem lépnek közvetlenül. De sikerül elérniük Zisztont. Tudják, hogy Górwatart erős szálak fűzik Górhoz. Ziszton elárul több dolgot Jünderisről Rudnarnak. Ezután Rudnar maga mellé állítja Kroenmyrt. Jünderis eljön, megfogan Rudnar gyermeke egy golamir nőtől.

Tehát a fehér-zisztonok látszólag nem lépnek fel Górwatar ellen, de maguk mellé állítják Kroenmyrt, Rudnarnak pedig két gyermeke is lesz. Ezután sikerül meggyőzni Górwatart, aki ezután és a Rejtett Kincsek feltűnése után nem sokkal meghal. A fehér-zisztonok tudják, hogy Gór ragadta el, aki az ő

igazi ellenségük. Kroenmyr, Tyra Harcosa velük van, az ellenfél Tjörngar, aki a fehér-zisztonok ellenségét, Górt szolgája. Ronut, Rudnar második fia Kroenmyrrel együtt vezető szerepet játszik a háborúban, az IDH összeállásában, dimionjelöltként tekintenek rá. Rudnar elsőszülött fia pedig Ziszton terve szerint Jünderisszel a golamirok bolygójára megy, hogy a fekete-zisztonok titkos rendje segítségével megfejtse Ziszton tanait. Így Kroenmyr, Ronut és bátyja, a fehér-ziszton nagymesterek terve szerint vezető szerepet játszanak a Górwatart és Tjörngart mozgató nagy ellenség, Gór elleni háborúban.

Évtizedekig tartó eltávolodás után, Górwatar a Yargothi Pokol után, az utolsó években Rudnarral és Kroenmyrrel újra beszél, látszólag elhiszi nekik a kétségkívül igaz beszámolót arról, hogy az, akit ő egész életében szolgált, MEU, a Multiverzum Egyetlen Ura, voltaképpen Gór, egy ellenséges isten, saját fajtájuk esküdt ellensége. Górwatar ezután látszólag megváltozik. Korábban Tjörngart nevezi ki trónörökösének. Rudnarral való beszélgetései után öccse elsőszülött fiát nevezi ki utódjául. Ezután nem sokkal később Górwatar meghal. Országában kitör a káosz, ugyanis nincs egyértelmű utód.

Tjörngar igényt tart a címre, azonban ellenállás szerveződik ellene, akik a Nagyúrt tartják a törvényes örökösnek. Azonban később az is kiderül, hogy Górwatar dimion igazából nem halt meg. A Yargothi Pokol óta többször is beszélt Górral, aki Szent Kiválasztottját több dologba is beavatta.

Röviden arról van szó, hogy Gór azért ragadta el Górwatart, mert az időpont nagyszerűen szolgálta céljait. Mivel Górwatar Tjörngart nevezte ki örököséül, és Tjörngar úgy tartotta, hogy ő az, aki Szent Kiválasztottként tudja szolgálni az egy istent, és uralkodása segíthet, hogy eljöjjön az isten országa.

De Gór azt is tanácsolta Górwatarnak, hogy hitesse el Rudnarral, hogy érvelése meggyőzte, s tudja, hogy egy gonoszt szolgált, sajnálja, ami történt, és reméli, Rudnar fia felszabadíthatja majd Bergelmiriát a gonosz isten hatalma alól. S miután mindent elrendezett, Gór elragadta, s mindenki azt hitte, hogy halott. Górwatar mindent teljesített, amit Gór kívánt tőle, tökéletes munkát végzett, mint Szent Kiválasztott, és egy olyan birodalmat hagyott örökül, mely a leginkább elősegítette, hogy Gór akarata a következő szakaszban is érvényesüljön. Így kitört a polgárháború. Tjörngar és Ronut egymással harcolnak, Véres Eric és Tjörngar majd szembenézhet egymással. Gór tudta, hogy a morszeker faj eljöveteléhez egy egyszerű béke nem lenne elég. Ezek a harcosok olyan szinten másképp látják a jövőt, hogy képtelenség, hogy így megérthessék egymást. Szükséges a háború. Így megerősödnek. A képességüket fejleszthetik. Lesz ellenfél, akin használhatják. De ez sem lenne elég.

Jünderis el fogja vinni a bolygóról a Nagyúrt, és amikor ő visszatér, és így szabad lesz az út Zoggdarkriutnak, a nagy hatalmú Saddar Górmyrnak, akkor rájöhet mindenki, hogy ki az igazi ellenfél, kibékülhetnek, s új császárt választhatnak. Egyesülhetnek. A Nagyúr meg addig megszerzi Leliát. S így összeállhat az IDH, amelynek tagjai között lesz bergelmir, golamir és morszeker is. Ez egy rendkívüli erőpróba. Ha elbuknak, akkor semmi nem lesz ebből valóság. Ezért is kellett ilyen erős ellentét, viszály, hogy kihozza belőlük a legtöbbet.

Górwatar ezekről tudott már. Gór mindent elmondott neki. Mivel hibátlanul hajtott végre mindent, ezért egy olyan helyre vitte el őt, ahol még néhány szükséges dolog elintézése várta őt, hogy utána Gór avatarjává válhasson. S a Második Nagy Kozmikus Háborúban, Gór a hatalmas császár, Górwatar alakjában fog megküzdeni a Nagyúrral.

Egy fontos beszélgetés zajlik le Górwatar és Kroenmyr között a Yargothi Pokol után. Itt kifejti Górwatar, hogy a hűség erő. Aki hűtlen hozzám, az csak megmutatja a világnak, hogy milyen gyenge is ő. Jellemben és elkötelezettségben egyaránt. Látom, hogy hited meggyengült, de nem szabad kételkedned, mert az bukáshoz vezet. Kroenmyr, én vagyok az egy igaz isten Szent Kiválasztottja. Én vagyok a törvény, a rend, az igazság, az erő egy személyben. Te egy rendkívüli harcos vagy. Méltó riválisa Tjörngarnak. A puszta fizikai erőt nézve, rajtam is túltesztek. De az uralkodó én vagyok. Én vagyok, aki irányít, én vagyok, aki a döntéseket hozza, ti pedig az én jobb és bal kezem, akik végrehajtják parancsaimat. Tudom, hogy mi nyomaszt, azt is tudom, hogy Rudnar meggyőző mesével állt elő neked. Az öcsém. Volt kitől tanulnia. Azonban elmondom neked én, hogy mi lesz. Semmi.

Nem fogsz lépni. Éppen az a jellemhiba, ami miatt most lélekben ellenem szegülsz, amiért kezdesz hűtlenné válni hozzám, az lesz éppen az is, amiért képtelen vagy lépni. Látod, gyenge vagy. Ha valaki gyenge lesz, nem győzhet ellenem. Megrémített Yargoth-ban a sok szörnyűség, úgy hiszed, sokan meg fognak halni miattam. Ezért gondolod, hogy hallgatnod kellene a fehér-ziszton nagymesterekre és Rudnarra. Azonban te jól tudod, mit jelentek én ennek a népnek. Én testesítem meg isten akaratát. Én adtam ennek a népnek mindent, amire büszke lehet. Egy polgárháborúban senyvedő szánalmas kis országból világbirodalmat építettem. Az egész országban nem fogsz egy olyan valamire való harcost találni, aki hűtlen lenne hozzám. Én vagyok a fej, a nép pedig a kezem, hogy lecsapjon Isten és az én nevemben, és a fülem, hogy hallja a balgákat, akik fellázadnának ellenem. Ha engem most megölsz, háború lesz. Olyan háború, amilyet a mi világunk nem látott az elmúlt ötezer évben. Hűtlenné lennél, hogy uralkodásom ne okozza sokak halálát. De meg sem ölhetsz, mert az még rosszabb állapotokat idézne elő. Látod már? Tehetetlen vagy. A hűtlenség jellemhiba, mellyel elveszítheted minden megbecsülésedet. Jellemhiba és gúzsba köt. Gondold át, amiket mondtam Kroenmyr. Tudod, hogy nem vagyok gonosz. Előttem senki gyengesége nem lehet titok, ez az én képességem, tudod jól. Én mindig is az egy igaz istent szolgáltam az ő Szent Kiválasztottjaként. Az én hitemet és meggyőződésemet semmi sem ingathatja meg. Tudom jól, hogy uralkodásom hozzá fog járulni, hogy eljöjjön az a kor, mely istennek tetsző. Hosszú utamon te segítettél engem a leginkább. Tjörngar mellett te tettél ezért a birodalomért a legtöbbet. Én becsüllek téged és Tjörngart, jobban mint bárki mást ebben az országban. Elbizonytalanodásodat megbocsátom ezért, és azért, mert tudom, hogy te nem árulnál el engem soha.

Einar, Eric és a Fehér-Ziszton Rend

Einart a fehér-ziszton nagymesterek szövetségesnek tartják. Talán nincsenek oda teljesen Einar módszereiért, mindezzel együtt tisztában vannak azzal, hogy az ő cselvetései nem jelentenek veszélyt az ő tervükre, ellentétben Górwatar dimion egyes törekvéseivel. Véres Erickel való találkozása nem a véletlen műve volt. A fehér-zisztonok, bár ők ezt nem tudják, a fekete-zisztonokkal szemben teljesen más módon hajtják végre a genetikai tervet. A Fekete-Ziszton Rend célja a Golamaioson a kezdetektől senki előtt sem titok, hiszen annak szándékával a bolygón élő összes golamir egyetért, és ez képezi a vallási fanatikus nemzet egyetlen igazi célját. A Jörmiren azonban más a helyzet. Egészen kétezerötszáz évvel ezelőttig, Bergelmiria dimionjai és a Fehér-Ziszton Rend együttműködött. A bergelmirek a kezükben tartották a Rejtett Kincseket. A kvarkgenetikai terv egy elfogadott és javarészt ismert program volt birodalom szerte. Jünderis eljövetele, a golamir hadvezér

szándékától eltérően azonban csaknem egészen szétzilálta az addigi rendet. A Fehér-Ziszton Rend hatalmas károkat szenvedett. Tagsága közel negyedére apadt. Sok értékes információ elveszett. A Rend ezután néhány száz évig tetszhalott állapotba süllyedt. Miután újra megerősödött és folytathatta a programot, a bergelmir dimionokkal való kapcsolata már nem tudott stabilan rendeződni. A fehér-zisztonok napjainkban semmilyen látható módon nem avatkoznak közbe a központi kontinenscsoport eseményeibe, azonban megbízottjaikon keresztül a számukra ideális módon és mértékben befolyásolják a politikát, a nemesi házak szövetségre lépését és mindenek felett a fontos tősarjak egyesüléseit. Ha ez lehetetlennek bizonyuló feladat, akkor valami olyasmi történik, mint Eric esetében. Eric anyja egy ismeretlen zsoldostól lett várandós, azonban ez csak egy fedősztori. A fehér-ziszton nagymesterek jó eséllyel meg tudták állapítani nemcsak azt, hogy a gyermek Njörd Soldur lesz, hanem azt is, hogy ő fogja felébreszteni magában majd a rettegett képességet, a Térszakítót. A fehér-zisztonok úgy vélik, ortodox módszerek nem tudnák ezt a képességet kihozni senkiből. A birodalom szerencsésebb területein élők képtelenek olyan intenzív érzelmeket megtapasztalni, ami szükséges e képesség előhívásához. Természetesen csak a képesség aktiválásának lehetőségéről van itt szó, a képesség kontrollálása fel sem merülhet. Eric neve ezért is híresül el és forr össze egy baljós jelzővel, mert egészen addig, amíg Einar el nem vezeti őt a fehér-zisztonokhoz több olyan baleset is történik, például a családja kivégzésekor, a Yargothi Pokolban, és utána, amik arra ösztönzik Ericet, hogy fogadja el Einar segítségét, és együtt keletre mennek, ahol fehér-zisztonok segítenek neki az irányítás megszerzésében.

Ziszton és Jünderis kapcsolata

A bergelmirek ötezer éve kerültek a Jörmirre. Kétezer-ötszáz éven keresztül a Fehér-Ziszton Rend mesterei javarészt együtt dolgoztak a dimionokkal. Ekkor Jünderis – szándékától eltérően – sok mindent tönkretett, és hátrahagyott egy rovarfajt, ami segítségével lehetővé válhat a bolygóközi azonnali kommunikáció. Az első kétezer-ötszáz évben Ziszton tudott kommunikálni a Jörmirrel.

Ziszton számára akkor válik megtalálhatóvá a bolygó újra, amikor megszületik az első Njörd Soldur, a későbbi Górwatar dimion. A Njörd Soldurok egy hosszú kvarkgenetikai terv gyümölcsei, de az eljövetelükig vezető úton is vannak olyan harcosok, akik bár nem képesek Hafnatosz egy-egy aspektusának tiszta megjelenítésére, nincs meg az erejük annak terhének elviseléséhez, nem tudják se felébreszteni, se irányítani ezt az erőt, azonban kiemelkednek, a Njörd Soldurrá válás egy magasabb szintjét jelenítve meg. Általános trendnek számít, hogy az idő előre haladtával a vérvonal, majd a tősarj nemesedik, minden generációval közelebb kerülnek a bergelmirek (egyébként a golamirok is) a célhoz a fehér-ziszton mesterek céltudatos munkájának hála. Minden korban a legfejlettebb egyed tölti be a Jörmiren a Legfőbb Fehér-Ziszton Nagymester (donter) posztot, mely pozíció birtokosa az összes fehér-ziszton rendház felett áll, tanácsokat opcionálisan elfogadhat, de kizárólag ő dönt. Ugyanis az ítélőképessége nem a szerencse miatt vagy egyéb megfoghatatlan dolgok miatt jobb. Az a titkuk, hogy egyes Nagymesterek a bergelmirek jörmiri történetének első

kétezer-ötszáz évében többször tudtak kapcsolatot létesíteni egy misztikus személlyel a Rejtett Kincsek segítségével, aki Hafnatoszként utalt magára, és azt mondta, hogy valaha ő volt Ziszton, ő

alapította a Rendet, és ő árulta el a kvarkgenetikai tervet az első fehér-zisztonoknak, ő segítette munkájukat. Ekkoriban a rendmesterek arról is tudtak, hogy a cél a morszeker faj eljövetele volt, így az akkori fehér-zisztonok szükségszerűen jobb kapcsolatra törekedtek a golamirokkal. De ez nem volt ilyen egyszerű a gyakorlatban.

Probléma: Kétezer-ötszáz évvel ezelőtt, amikor Jünderis jön, nem fedheti fel céljait a fehér-zisztonok előtt, mert akkor Gór rájönne árulására. Ezért félreértik, háború tör ki, a magukat

veszélyben érző, a Jörmir sorsáért felelős Rejtett Kincsek nyom nélkül eltűnnek. Rendkívül sok fehér-ziszton meghal, Jünderis túlbuzgó szövetségesei szerencsétlen módon épp a Legfőbb Nagymestert és a legkiválóbbakat ölik meg, így a kvarkgenetikai terv felettébb megsínyli ezt a háborút, s a Rejtett Kincsek köddé válása, valamint a Nagymester és körének halála együttesen azt eredményezi, hogy a Rend elveszíti kapcsolatát Zisztonnal. Hosszú ideig tetszhalott állapotba süpped a Rend, Ziszton egészen a legújabb korig nem tud kommunikálni a Renddel. Górwatar előtt néhány generációval már képes rá, azonban csak egy-két kulcsszó elhangzásának erejéig, mert bár a Njörd Soldurok eljövetele már közeleg, a Rejtett Kincsek nélkül a rendes beszélgetés lehetetlen.

Időközben Ziszton a Rejtett Kincsek replikákat elkészíti, amik segítségével elképzelhetővé válik számára néhány zavartalan beszélgetés Gór tudta nélkül Jünderisszel. Természetesen csak azután, amikor már Ziszton-Hafnatosz ismeri annyira Jünderist, hogy tudja, megbízhat benne. Jünderis második eljövetele előtt Ziszton beszél Rudnarnak, hogy bízhat benne.

Így tehát Jünderis és Ziszton óvatosan együtt dolgoznak, persze ez kimerül néhány találkozóban, hiszen a Rejtett Kincs replikák nem alkalmasak csak egy-egy rövid titkos beszélgetésre, s Zisztonnak nem kevés idejébe kerül egy ilyen instrumentum elkészítése. Titkos találkozóikon Ziszton és Jünderis csak a legfőbb stratégiát beszéli meg egymással. Jünderis feladata a Fekete-Ziszton Rend irányítása, a golamir Njörd Soldurok létrehozása, valamint a már a Renden belül korábban felállított titkos rend felhasználása közös ügyük érdekében. A kétezer-ötszáz évvel ezelőtti incidens e titkos rend műve volt, így Gór ezután már nem kételkedett hűségükben. Ezután kezdi Jünderis maga mellé állítani őket. Ez nagy szerepet játszik az egyetlen deklaráltan IDH-nak szánt golamir létrejöttében is. Ziszton pedig látszólag Saddar Górmyrrá, Gór csatlósává válik, hogy közel kerülve a tűzhöz kiismerhesse Górt egy bizonyos szintig, valamint, hogy kapjon egy nagy feladatot, ami a fekete lyukak elpusztítása lesz, ami fontos része a végső harc előkészítésének. Rudnar és a golamir nő találkozása azonban már nem marad rejtve Gór előtt. Vagyis Arlixán miatt a tényleges találkozó igen, csak az eredménye nem.

Arlixán miatt a beszélgetés teljes mértékben Górtól elzártan történik. Jünderis ezután beszámol az egészről Górnak, aki elfogadhatja a magyarázatot, mert az valóban az ő céljaival egyezik, és Jünderis még árulás nélkül is szolgálhatja vele. Mindazonáltal arról fogalma senkinek nem lehetett, hogy Gór mit vélt tudni Jünderis hajtóerejéről ekkoriban.

Rejtett Kincsek, Jünderis, Bergelmir ősatya és Arlixán

Amikor Jünderis gonosz szándékát megérezték kétezer-ötszáz évvel ezelőtt a Rejtett Kincsek, kámforrá váltak. Rudnia, a bolygó elrejtéséért felelős gyűrű; és Jögor, a sisak formájú kincs, amely a bolygót körbevevő extrém erősségű erőpajzsot fenntartó erőt szolgáltatja; érzékelték, hogy Jünderis főparancsnok veszélyes, s ők, Bergelmir ősatya kincsei, felelősek az egész Jörmir bolygó, és így a bergelmir faj védelméért, döntöttek, el kell tűnniük, mert ha az idegenek kezére kerülnek az akár fatális is lehet az egész Jörmirre nézve. A Rejtett Kincsek addig nem sokat foglalkoztak a keleti kontinenscsoporton élő bestiákkal, a shyvákkal. Az teljesen világos volt számukra, hogy nem maradnak sem a fehér-zisztonokkal nyugaton, sem a sokkal veszélyesebb központi kontinensen, így az ismeretlen, kevésbé feltérképezett kelet tűnt ésszerű választásnak az elrejtőzés szempontjából. A Rejtett Kincsek önálló organizmusok voltak, egyenrangúak, s tudtak egymással telepatikusan kommunikálni. Úgy döntöttek, hogy megvizsgálják melyek a legerősebb vagy számukra céljaik szempontjából leginkább ideális bestiák. Rövidesen rájöttek, hogy a nyolc sziget királyai nagyszerű

erővel rendelkeznek, mégsem megfelelőek számukra. Amikor északnyugaton jártak, akkor láttak egy tengeri őshalt, amelyről csak homályos ismereteik voltak a történelem fehér-ziszton nagymestereinek is. Jögor és Rudnia képes anyagiasulni, továbbá puszta energiává is változni, valamint anyagiasult állapotban tudják változtatni alakjukat. Az Arlixán nevű gigantikus őshal

számottevő sejtregenerációs képességgel rendelkezett, valamint hajlamos volt az eltűnésre. Emellett rendkívüli erővel bírt. Kérdéses, hogy felülmúlta-e a szigetek bestiakirályainak erejét, de mindenképp figyelemre méltó hatalom birtokosa volt, és történetesen képességei hasonlítottak a Rejtett Kincsekéihez. Arlixán mintha maga is megértette volna Jögor és Rudnia indokát, s elfogadta, hogy a gazdatestté válik számukra. Arlixán meglepően jól adaptálódott a Rejtett Kincsekhez. A Jörmir azon kevés állatai közé tartozott látszólag, mely nemcsak evolúciós értelemben képes a változásra és a fejlődésre, hanem a képességei értelmében is. Rudnia hatása idővel érzékelhetővé vált és Arlixánt többé nem látta senki, csak az, akinek Arlixán engedte, hogy lássa. Jögor jóvoltából Arlixán sejtregenerációja még gyorsabbá vált, azonnal képes volt bármilyen sérülés begyógyítására.

A Rejtett Kincsek és Arlixán kapcsolata egyfajta szimbiózis volt, tehát külön létezők is voltak, akik megtartották önállóságukat, nem lettek mentálisan egyek, azonban képessé is váltak eggyé olvadni, ha úgy akarták. Arlixán eleinte nem tudott beszélni, a Rejtett Kincsekkel is csak azért tudott kommunikálni, mert ők ráleltek az ő hullámhosszára. Miután genetikailag módosul az Arlixán az idők folyamán, képessé válik telepatikus úton beszélni a bergelmirekkel. Mikor Ziszton elmeséli Rudnarnak, hogy Jünderis főparancsnok szándékai nem voltak rosszak, Gór miatt kellett kvarkszinten átrendeznie a gondolatait, ezért hittek róla rosszat a fehér-zisztonok és ezért tűntek el a Rejtett Kincsek, Jögor és Rudnia úgy dönt, hogy anyag nélküli formában meglátogatják Rudnart és kikérdezik. Mikor megbizonyosodnak Ziszton igazáról, vállalják, hogy segédkeznek abban, hogy Rudnar találkozója Jünderisszel és a golamir nővel, zavartalanul, a kutakodó szemeket kizárva történjen meg. Rudnarral való beszélgetésükbe a Rejtett Kincsek telepatikusan Arlixánt is bevonják, s ő is helyesli azt. Így Rudnar fia, a Nagyúr az Arlixán begyében születik meg. Arlixán és a Rejtett Kincsek ezután eltűnnek, s mondják, hogy visszatérnek majd, amikor szükség lesz rájuk.

Így válik a Nagyúr bölcsőjévé Arlixán. Arlixán, aki Jögor és Rudnia által az egész Jörmir bestiacsászárává válik, a bolygó védelmezőjévé, azzá, aki fenntartja az erőpajzsot és megőrzi a bolygó megtalálhatatlanságát Gór és a Saddar Górmyr mindenfelé kinyúló csápjai elől. Amikor Kroenmyr végez a Nagyúr kiképzésével, a Nagyúr nyugatra megy, hogy találkozzon Arlixánnal, akivel egész élete során érezte a kapcsolatot, hogy felébressze, és irányítása alá vonja a tengeri őshal segítségével Njördje képességét, hogy utána teljes értékű Njörd Soldurrá váljon, hogy mint az Igazság Diadalmas Harcosa, bevégezze küldetését mint az új világ Teremtője és Működtetője, a hőn várt morszeker faj ősatyja.

A bolygóvédelmező Rejtett Kincseket tehát Bergelmir ősatya készítette. Arlixán természetes állapotában egy erős bestia, de kezdetben még nem a bolygó ura. Ezután Bergelmir ősatya miatt, aki a Rejtett Kincseket hozta létre, és Jünderis miatt, aki miatt egy háború tört ki, Jögor és Rudnia találkoztak az Arlixánnal. Aki így az egész Jörmir Legfőbb Bestiacsászárává vált, a Shyva Dimionná, a bolygó védelmezőjévé, a Nagyúr bölcsőjévé és tanítómesterévé, a morszeker faj megjelenése szempontjából meghatározó tényezővé, az egyetlenné, aki megteremtheti a feltételeket, hogy Gór tudta nélkül beszélhessenek a bergelmirek és a golamirok. Így Bergelmir és Jünderis egyaránt fontos szerepet játszott Arlixán módosulásában és központi tényezővé válásában. Ezek nélkül a Nagyúr sohasem válhatott volna Teremtővé, a Rejtett Kincsek direkt módon erre képtelenek lettek volna, ők nem tanítómesterek, valamint legjobb esetben is egyfajta szimbiózisban éltek volna akkor vele, hogy uralni tudja a Njördjét.

Gydnar harca

Hafnatosz népének eljövetele egy roppant nehéz és hosszadalmas folyamat. Sok fontos játékmester járult hozzá együttesen a morszeker nép kitenyésztéséhez, és az eljövetelükhöz szükséges háború sikeres megvívásához. Ezek a játékosok szinte kivétel nélkül nem is tudnak róla,

hogy ellenfeleik is ugyanazt a célt szolgálják. Természetesen nem azért, mert ebben a világban a jó is gonosz, vagy, mert a gonosznak helyén van a szíve. Az egyetlen ok Hafnatosz. Hafnatosz talán nem is tervelt ki semmit jól előre. Többen azt hinnék mindezek tudatában, hogy ő volt az egyetlen igazi játékmester. De nem. Az ő célja világos volt önmaga számára. Azonban nemcsak erről, hanem egyáltalán Hafnatosz létezéséről sem tudott senki. Így nehezen is szolgálhatták volna őt. Emellett Hafnatosz képességei hozzájárulhattak a sikerhez, hisz elvileg ő is képes lett volna mindenre mindenki segítsége nélkül, de az nem egy olyan világegyetemet eredményezett volna, amilyet ő

akart, és amire ő vágyott. A multiverzum, Gór és Bergelmir egyesülésének kudarcai mutatják, hogy bár rendkívüli erőt hagyott hátra Hafnatosz, a siker egyáltalán nem előre elrendelt, a harcosok egyéni képességeit igényelte. Végül mindannyian hozzájárultak a sikerhez. A legádázabb, milliók halálához vezető háborúk is csak részei voltak ennek a kozmikus játéknak.

Gydnar Vendimion hozzájárulása a sikerhez páratlan. Ha nincs Gór, nincs ki ellen egyesülni. Ha nincs Bergelmir, Ziszton nem tudja megkovácsolni a Njördöket; nincs, ki megvédje Jörmina szívét; nem jön létre Rudnia és Jögor, és a hozzájuk hasonló kincsek az új Jörmir és a többi bolygó védelmére; Ziszton és Árnyéklovag nem tud utazni azonnali sebességgel. Ha nincs Jörmina, a hézagkitöltő, nincs az alapvető konfliktus Bergelmir és Gór között, és sohasem alakul az az antagonisztikus kapcsolat a két ősatya között, ami kellett a háborúkhoz, és a fejlődéshez. Ha nincs Jünderis, akkor a Rejtett Kincsek sohasem egyesülnek, és gyakorolnak hatást Arlixánra, amely esetben nem válhat a Nagyúr teremtővé; a morszeker faj ősatyja sohasem tudott volna szembeszegülni Górral. Gydnar Vendimion hasonlóképp fontos szerepet játszott Dimenzión Túli képességével. Kevesen vannak azok, akik igazán ismerik a Jörmir bolygó legbüszkébb harcosát.

Igazán közelről kizárólag a Nagyúr, a másik legnemesibb család feje. Képessége teljes valójáról csak nagyon soká szereznek többen is tudomást, arról pedig végképp kevesen tudnak, hogy konkrétan milyen eseményeket befolyásolt Gydnar. Ő volt az, aki ott volt Jünderis után, és mikor a fehér-zisztonok elveszítették nagymesterüket és a legtöbb rendtársukat, ő volt az, aki segített az újra építkezésben. Ő volt az, aki a múltban sokszor segített a fehér-zisztonoknak a kvarkgenetikai terv végrehajtásában a maga titokzatos értelmű módszereivel. Ő volt az, aki Véres Eric vérvonalát egyengette. Ericnek volt egy felmenője, aki olyan szinten rejtett domináns génekkel rendelkezett, hogy vagy képtelen volt megszületni, vagy nem tudta kihozni azt az erőt, ami kellett a terv számára.

Ő volt az, aki a Yargothi Pokolban segített túlélni Ericnek. Ő volt az, aki nem mondott semmit Zoggdarkriutról Tjörngarnak és Ericnek. Ő volt az, aki logikusan nézve a legnagyobb ellenségnek kellett volna, tartsa Tjörngart, mégis visszafogott volt vele kapcsolatban. Ő segített Tjörngar eljövetelében. A háborúban egyszerűen egy az egy ellen még számára patthelyzettel kecsegtetett egy Tjörngar elleni csata, Dimenzión Túlija múltba nyúló képességét nem használhatta ellene, hiszen épp ő segítette Tjörngar vérvonalát, valamint tudta Zisztontól, hogy Tjörngar az egyik legfontosabb játékos a morszeker faj létrehozásában: a háború és a szembenállás miatt. Egyedül a Nagyúrnak beszélt ezekről.

Mernius és Lyngröd

A Njörd Soldurok kiképzésének van egy alapvető mintája, de mint kiderül, a gyakorlatban a legtöbb esetben nem ez érvényesül. Merniust hat éves korában az Izzó Düh egyik kiképzőtisztje meglátogatja, hogy jelezze itt az idő. A következő négy évben Mernius folyamatosan intenzívvé váló tréningsorozat alanyává válik. Kiképzői mind az Izzó Düh Hadsereg érdemes tisztjei. Mernius azonban tízéves korára odáig jut, hogy már nem tudnak neki újat mutatni. Eközben a fehér-zisztonok megfigyelik, és abból a néhány alkalomból, melyben felpislákolt egy aprónyi valós képességéből, képesek voltak rá, hogy megfejtsék valószínűleg melyik Bestiakirály lesz az, aki képessége folytán segíthet Merniusnak, valamint az adott Bestiakirály szigetének mely vadállatai, növényei és bestiái

segíthetnek a Bestiakirállyal való találkozásra való felkészítésben. 10 éves korában tehát Mernius Klend szigetére megy, ahol élete következő hat évét fogja tölteni. Fehér-ziszton mesterek felügyelik edzéseit, a háttérben megbújva, elemezve Mernius képességének fejlődését. Mernius igazi vérszomjas gyilkossá válik, ahogy sejtették. Ekkor már mindenki tudja, hogy az egész világegyetem legkeményebb harcosa nagy valószínűséggel Kroenmyr tábornagy, az Izzó Düh Hadsereg főparancsnoka, ez megállapíthatóvá válik képessége ismeretében, azonban az is látható, hogy Mernius a nyers erőt tekintve rivalizál vele. Félelmetes, vadállatias harcossá válik Klend szigetén, ahol számtalan ellenséggel (és segítővel) kell, szembenézzen. Oázis és vég nélküli parázsló sivatagok, veszélyes vadállatokkal teli dzsungelek, bölcs növények az erdőkben, nagy bestiák a prérin, magas gravitációs szintű hegységek és számos más kihívás. 14 éves korában Mernius eléri a kívánt szintet, hogy találkozzon a Bestiakirállyal, akit a kilenc uralkodó legintuitívabb harcosának neveznek. Harcaikban Mernius képes lesz felébreszteni Njördje igaz erejét, mellyel az egyik legerősebb IDH-vá válik.

Miután visszatér Lemuraniszvárosba összetalálkozik egy fiatal fiúval, aki az egész városban ellenfeleket keres magának, de nem mer senki kiállni vele. Ez a fiú Lyngröd, aki Kroenmyr tábornagy legújabb tanítványa és egyben a legígéretesebb Njörd Soldur harcosa. Lyngröd maximális tisztelettel gondol mindig az acélkemény tábornagyra, életcélja, hogy erősebbé váljon, és ehhez erős ellenfélre van szüksége. Az már más kérdés, hogy Njörd Soldurként hol találhat érdemes ellenfelet. Egyébként is elég faragatlan bergelmir ő. Nem mintha a bergelmir katonák a legcivilizáltabb bergelmirek közé tartoznának, de Lyngröd más. Mikor nincsenek edzések állandóan Lemuranisz és a szomszédos Linderolia legveszélyesebb helyeit járja, hogy még keményebbé váljon. Sokan fanatikusnak tartják, Kroenmyr tábornagy viszont elkötelezettnek, és ez imponál neki. Öntörvényű, de nem az a felforgató elem, tudja, Bergelmiria hasznára válik a kissé különc harcos. Egyszer a fővárosban sétálva egy vadállati külsejű, robosztus, irtózatosan magas, félmeztelen alak kerül az útjába, kinek terebélyes mellkasát és hátát is csupa harci sérülések és jókora hegek fedik, combizmai és vádlijai pedig akkorák, mint egy vadállatnak. Myrtelen külseje megigézi Lyngrödöt. Egy pillanat is elég Lyngrödnek, hogy megállapítsa, az útját keresztező férfi nem akárki. Lyngröd odaszól neki, és harcot provokál. A harcosok farkasszemet néznek, és kisvártatva összecsapnak egymással, és az első adok-kapok után hangos nevetésben törnek ki, hogy aztán folytassák nagy harci kedvvel mérkőzésüket, melyet még a vak is láthat, szerfelett élveznek mindketten. Csakhogy az is látható, hogy Lyngröd, aki folyamatosan támad, egyre hevesebben, egyre inkább koncentráltan, keresve ellenfele gyengepontjait, akár egyet is, csak találjon, miközben Mernius a kezdeti egy-két támadása után, inkább csak hárítgat. Azonban nem mindig elvezetve a támadásokat, mint ahogy a nagytermetű

ellenfelekkel szemben a vékony, rugalmas harcosok szokták, hanem méretéhez illően gyakorta beleállva egy-egy ütésbe, rúgásba, ideiglenesen megtörve vetélytársa lendületét. Lyngröd észreveszi, hogy a gyenge, elterelő támadások mit sem érnek tökéletesen magabiztos, örömmel vicsorgó küzdőfelével szemben, ezért egyre keményebben, erőteljesebben rohamoz, hogy aztán Mernius egyszer csak a lendületét megzavarva testtel beleálljon egy ütéssorozatba, hogy aztán teljesen megtörje riválisa nekilendülését. Lyngröd ezután bevet egy cselt, mellyel kisebb sérülést tud okozni Merniusnak. Ekkor Mernius egyszer csak kiegyenesedik, és mennydörgő hangján harsogja, hogy nagyszerű ellenfél Lyngröd, A-kategóriás harcosnak sorolná be, és ezért ő is neki lát a mulatságnak, ami szerinte csak most kezdődik, mely kijelentés tartalmával szöges ellentétben van Lyngröd már közel sem friss állapota, bár utóbbi rendíthetetlen magabiztosságát sem zavarhatja meg semmi sem.

Szó mi szó, nem látott még Kroenmyr tábornagyon kívül ilyen erővel rendelkező teremtést. Mernius minden egyes sújtása akár, mint rázúduló tömör fém, melynek hárítása Lyngrödtől olyan erőkifejtést követel meg, hogy néhány után már olyan nehéznek érzi karjait, kardforgató ólmos karjait, mintha mázsányi súlyokat cipelne. Slamasztikába került, rendkívülibe, elképzelhetetlenbe, közel ahhoz, hogy szembenézzen élete első csatavesztésével. Ez az érzés keresztüláramlik aztán az erein, felpezsdítik vérét. Az eltiporhatatlan parázs, mely akaraterejét jelképezi, új lángra gyúl, s olyan mindent lebíró erőt pumpál karjaiba, mely már lehetetlennek tűnik, olyan irammal és keménységgel támad rá

Merniusra mint egy pokolból előugrott vigyorgó, vicsorgó, megállíthatatlan túlvilági kreatúra, mely nem érez sem fájdalmat, sem kimerülést, semmi olyan érzést, mely gúzsba köthetné egy mindenre elszánt vérbeli harcos kezét. Lyngröd támadásai valósak. Lyngröd támadásai halálosak, haragja és harci dühe akkora, hogy bárkit elpusztítana. Merniusszal összecsapnak egyszer, kétszer, tízszer.

Lyngröd még sohasem érzett ekkora örömet. Ez harc. Ez elragadtatás. Ez harci szellem és szabadság. Ezekért a pillanatokért él. Még az egyre inkább legendákba illő küzdőnek tetsző Mernius tekintetén is ezek az érzelmek látszanak. A nagy ütéshullámot megtöri egyszer csak Mernius óriási kardjának, Dühöngőpengéjének egy erőteljesebb csapása. Ekkor minden világossá válik Lyngröd számára. Ellenfele ugyancsak Njörd Soldur. Talán egyike azon elit-Njörd Solduroknak, akik Kroenmyr tábornagyhoz hasonlóan IDH-k. Ekkor Lyngröd elgondolkozik. Egyszer hallotta, hogy a katonák közös étkezőjében újoncok sustorogtak valami létezhetetlen harcosról, aki egész életét egy távoli keleti szigeten töltötte, vadállatok és bestiák között nőtt fel, bestiahúst evett és a vérengző vízi szörnyektől hemzsegő folyók vízéből ivott, és egy Bestiakirállyal harcolt egyenrangú félként. Egy vérszomjas gyilkos, aki még a fehér-ziszton mesterek számára is irányíthatatlan, egy, a gyehenna legalsóbb bugyrából szabadult mélyjörmiri jelenés, aki ha egyszer elszabadul, elpusztul az univerzum minden vívmánya. Természetesen Lyngröd az egészet orbitális marhaságnak tartotta, azon egyszerű oknál fogva, mert ez már túltenne Górwatar dimion erején, és a birodalom két legendás tábornagya, Tjörngar és Kroenmyr erejével vetekedhetne. Képtelenség, világos. Mindezek ellenére ahogy Mernius kardja hatott a legelszántabb csapására, ahogy könnyedén megállította, és méterekre lökte hátra, kibuggyant az ostobának tartott kérdés ajkai közül, mire Mernius válaszolt.

Ez valóban én lennék. S ha túlságosan nagypofájúvá válik ez az idióta univerzum, talán a jóslat is valósággá válik, barátom. Én a Klendi Mernius vagyok. Vadállatok és bestiák között éltem eddig.

Nem sokat tudok a myrekről. Abban vagyok biztos, hogy mi a célom. A legnagyobb ellenfelekkel akarok megküzdeni. Engem csak ez éltet. Semmi érdeklődést nem tanúsítok a gyengék, gyávák, megalkuvók iránt. A politika, a taktika, a stratégia, megint nem az én asztalom. Magasról teszek arra, hogy ki a vezér. Nekem csak a jó harcok számítanak. Nos, és persze a kiadós kaják, a finom borok és a nők. A Bestiakirály után nem hittem, hogy még fog ennyire forrni a vérem egy csatában.

Úgy tűnik, van még remény. Lyngröd ekkor elkezdett hevesen bólogatni, egész testén úrrá lett az izgalom, minek hatására ijesztően megrázkódott egész teste. Fennhangon nevetett. Ugyanis eljött az idő. Az igazi szabadság. Az igazi móka. Ekkor a büszke harcos, Kroenmyr tábornagy legígéretesebb harcosa, az Izzó Düh Hasereg géniusza, hosszú idő után először, előhúzta Njördjét, hogy felszabadítsa az erejét Lemuraniszvárostól északra, egy peremváros tőszomszédságában. Irtózatos erő szabadult fel. A pokol lenyűgözően nagy kapui megnyíltak. Két Njörd Soldur összecsapása immáron a tetőpontjára hágott. Azonban a harc csak pár pillanatig tartott. Bergelmiria törékeny kvarkfizikai világa nem viselhette azt.

Einar jelleme

Einar az IDH-nak az a tagja, akiről még az ő hozzá legközelebb álló Véres Ericnek is azt kell gondolnia, hogy nemcsak idegenek, de még állítólagos legjobb barátja halála sem viselné meg.

Legyenek azok a háború borzalmai, vagy bármi más emberi pszichére ható jelenségek, egyszerű

nincsenek rá hatással. Einar érzékelt érzéketlensége a következőre vezethető vissza. A Njördök nem egyszerűen kiválasztják gazdáikat. Ziszton és fiai elkészítették a Njördöket a multiverzumban fellelhető legfontosabb erőkből, melyben Bergelmir ősatya, maga a szív formájú objektum, és az eredeti Jörmir bolygó Shyva Darionja voltak segítségére. A fehér- és fekete-zisztonok kvarkgenetikai programjának az volt a célja, hogy olyan gyermekek szülessenek, akik ezt az energiát önmagukban hordozzák, akik születésükkor úgyszólván kinyúlnak ezekért a kardokért, a Njördökért, akikkel össze akarnak kapcsolódni, hisz egymáshoz tartoznak, s egyben olyan gyermekek is ők a kvarkgenetikai tervnek megfelelően, akik képesek befogadni, felébreszteni önmagukban és irányítani is ezt az erőt.

Ezek a gyermekek a Njörd Soldurok, minthogy Bergelmir egyik Rejtett Kincse által a multiverzumon kívül, Gór szíve mögött lévő Njördök egyből felismerik, hogy létrejöttek az őket irányítani képes létformák. Einar alapjelleme nagyon is megfelelt képességének. Gyerekkorától kezdve olyan myr volt ő, aki nehezen tudott bármit is komolyan venni, abszolútnak tartani, vagy egyáltalán gondolatvilágát olyan kis dolgok feltétlen tiszteletére korlátozni, melyek, jól tudta, csak cseppek a kozmikus tengerben. Miután teljes kontrollt szerzett Njördje, az Átalakító ősmatériája felett, még inkább ilyenné vált. Einar élete nagyobb részében Yargothban élt, de többször is visszatért arra a keleti szigetre, ahol elsajátította a képességét, amivel uralhatja erejét. Einar szó szerint bármivé képes átalakulni. Lehet szellő vagy erősebb légáramlat, amit az üde levegő ringat. Lehet tűz vagy jég.

Lehet bármilyen halmazállapotú életforma: ember, állat, gáz, folyadék vagy gőz. Láva, ami épp kitör egy vulkánból, vagy a tűzhányó, aminek mélyéből előtör az a pusztító mindent elolvasztó anyag, ami őt csak bizsergeti. Einar lehet lepke, vagy más, parányi rovar, vagy kis emlősállat, mely felfedezheti a természet bármilyen fiának örömét. Örömét, mert a bánat nem tud benne gyökeret verni, úgy ahogy sok más érzelem, mely igazán teljessé teszi, ha nem is boldoggá, a tudattal rendelkező lények életét. Einar ezért tekint teljesen másképp a történésekre, amik szívszorítóak bármilyen lélekkel és tudattal rendelkező bergelmir számára. Einar talán magányosnak tűnik, de nincs maga soha. Neki társaság az is, ami másnak jelentéssel nem bíró semmiség. Sokkal több mindent észlel és fog fel, s valahol nála ebben a nagy kavalkádban kicsusszan myri mivoltának egy jelentős része. Ezek teszi őt olyanná amilyen. Gydnar, Ronut és a Nagyúr céljaival nem az a jó szó, hogy egyetért, hanem az, hogy nem okoz neki nagy problémát velük tartani Einar szerint is izgalmas útjukon, és az IDH-kra jellemző

tulajdonságnak, a céljaikban való határozottságnak, könnyedén meg tud felelni, minthogy semmi bosszú vagy hasonló negatív tulajdonságok vagy érzések egyébként sem munkálnak benne. Einar ettől függetlenül nem tartozik a megbízható törzstagok közé. Bármikor meglepetést okozhat.

Gydnar és Eric kapcsolata

Jelenkorunkban, amikor Gydnar 18 éves, Eric már 30 éves. Érdekes, hogy a Legendás Vérharcosok közül látszólag Gydnar a legfiatalabb, valójában mégis ő a legidősebb és egyben ő a vezér. Ez Gydnar ereje miatt van így, Gydnar az elmúlt ötezer év minden fontos eseményét meglátogatta, a jelenből kinyúlt a múltnak nevezett pontokba, s beavatkozott ott, ahol a fehér-zisztonok egyetértő támogatásával kvázi-nagybátyja, Ziszton arra megkérte. Gydnar segített több alkalommal is a fehér-zisztonoknak a kvarkgenetikai tervben, s közrejátszott Véres Eric eljövetelében is. Gydnar látta Eric gyermekkorát, látta harcát a Yargothi Pokolként elhíresült háborúban. Gydnar nem segíthetett neki abban, hogy útja könnyebb legyen. Gydnar szívén viselte szeretett öccse sorsát, de emellett ő tudta a legjobban, hogy a fehér-zisztonoknak és Zisztonnak is igaza volt abban, hogy Eric útja szükségszerűen a legborzalmasabb, mivel olyan erők szunnyadnak benne, amelyek a háború megnyerése szempontjából nélkülözhetetlenek, emellett az irányítása alá vonhatatlanok, hogy ha nem megy keresztül azon a véres úton, mely neki ki volt jelölve. Eric életének meghatározó momentuma, amikor másik bátyja, Einar, akivel együtt egyébként nem tudnak a köztük lévő rokoni viszonyról, felteszi neki a kérdést, édesanyja és testvérei halála láttán, hogy bosszút áll-e a sarokba szorított elkövetőkön. Eric nemmel válaszol, amit óriási fájdalmak között, lehunyt szemmel mond ki, s mikor kinyitja a szemét a tizenkét tettes borzalmas mód groteszk egymásba rántott húscsomói tárulnak szeme elé, miközben saját testét is a feje búbjától a talpáig egy merő vér csúfítja. Ekkor Gydnar már tudja, hogy Eric átment a próbán, olyan harcossá vált, aki az IDH egyik legfontosabb tagja lesz. Később, amikor Tjörngar a Megsemmisítővel támadja két öccsét, Einart és Ericet, az égvilágon semmit sem tesz. Tjörngar és Véres Eric, mindkét harcos eljövetelében közrejátszott, mindkét harcos központi jelentőségű Bergelmiria sorsa, az IDH jövője és a Második Nagy Kozmikus Háború végkimenetele szempontjából. Csak akkor lép közbe egy titokzatos sötét ruhába bújt csuklyás alakként, amikor Véres Ericet Tjörngar mellett már Zoggdarkriut, Gór egyik

legfélelmetesebb csatlósa, a rémületes Saddar Górmyr káoszúr akarja eltörölni. Bár utóbbinak nem ez volt a célja, Gydnar tudja, a tizenkét esztendős Véres Eric bőven eleget tett már ahhoz, hogy a harc számára itt most egy időre befejeződjön. A későbbi útjában ugyancsak nem segítheti őt. Amikor a rémképek és rémlények, amiket a Saddar Górmyr küldött rá több horrorisztikus történést is előidéznek, Einarhoz fordul Eric, s ekkor elmennek egy keleti szigetre, ahol egy fehér-ziszton mester már várt Ericre. A jelenkorban csak később derül ki Eric és Einar számára, hogy Gydnar voltaképpen a bátyjuk, s az, hogy Eric és Tjörngar múltjában többször is segített Gydnar. Gydnar emiatt nem tartja magát többnek. Ahogy a többiek, ő is hozzájárult a Njörd Soldur-terv sikeréhez. Gydnar tiszteli Ericet, és testvéreként szereti.

Tjörngar kapcsolatai

Tjörngar kapcsolata a történések szintjén végérvényesen a Yargothi Pokolban szakad meg Kroenmyrrel. Korábbi legjobb barátja ekkor látja, hogy barátja olyan szinten elhivatott, ha a birodalom vélt érdekei úgy kívánják, hogy nem riad vissza attól, ami Bergelmiria történelmének egyik legnagyobb katasztrófájához, a harmadik yargothi invázióhoz vezetett. Véres Erickel és Einarral is szembekerül, s beveti Megsemmisítője erejét. Amikor rémlények jelennek meg, Tjörngar habozik, ekkor elmenekülnek ellenfelei, Tjörngar megsejti, valaki az ő erejét akarja manipulálni.

Ekkor az összes rémlényt, amivel találkozik, elpusztítja, bár nem tudja, hogy azért tudott könnyedén megszabadulni tőlük, mert Zoggdarkriut meg akarta arról győzni, hogy teljes körű munkát végzett, miközben rengeteg rémlény el tudott menekülni. Később, amikor a dimioni titulusért való háború csúcspontján megjelennek a rémlények, a goklúzok és Zoggdarkriut is, akkor az egymással harcoló Tjörngarnak és Véres Ericnek egyértelmű lesz, hogy Zoggdarkriut volt minden mögött, összefognak, hogy együtt legyőzzék a lényeket. Később, a Belháború után Tjörngar Kroenmyrrel beszél majd, ekkor már Kroenmyr tudja, hogy a Yargothi Pokolért nem barátja volt a felelős, tudja, hogy ki az igazi ellenfél. Véres Eric és Tjörngar kapcsolata is rendeződik, s a nagy háborúban majd egymás oldalán fognak küzdeni. A háború végén feltűnik Górwatar dimion is. Ekkor kiderül, hogy ő volt, aki halála előtt elvetette a káosz magjait. Tudta, hogy Tjörngar nem lehet a Szent Kiválasztott. Tudta kit szolgálnak igazából. Tudta, hogy csak felhasználja Tjörngart, aki sohasem lehetett volna örököse.

Erről még később.

Árnyéklovag történetéről

Az ősi Jörmir létrejötte és az Első Nagy Kozmikus Háború között hetvenötezer év telt el.

Árnyéklovag a háború után született pár évvel. A hetvenötezer év során az ősi Jörmir legjobb harcosai, az Igazság Diadalmas Harcosai Rend tagjai, számtalan bolygón segítették elő az evolúció jó irányba folyását, és a civilizáció megfelelő kontrollálását, Bergelmir ősatya negyedik és ötödik Rejtett Kincse segítségével. Az Első Nagy Kozmikus Háború eredménye, valamint a golamir faj gyarapodása miatt egyre nagyobbá vált Gór ereje, Bergelmir ebben az időszakban kezdett gyengülni.

Ez a dolgok állása jelenkorunk előtt ötezer évvel, azokban az időkben, amikor az új Jörmirre kerülnek a háborút túlélt bergelmir harcosok és Ziszton tanainak követői. Árnyéklovag az Univerzum Sötét Vándoraként a korábbi nagy IDH Rend által irányított bolygókat járja. Egy jó ideig nem jön rá, hogy kettős természete miatt azok a bolygók, ahol ő huzamosabb időt tölt, megtalálhatóvá válik Gór és a Saddar Górmyr számára. Ezután kozmikus vándorlásba kezd, míg meg nem jelenik az új Jörmiren az első morszeker, míg végéhez nem ér a Njörd Soldur-terv, hogy eljöjjön a Második Nagy Kozmikus Háború, hogy végre végérvényesen lezáruljon a bergelmirek harca Górral.

Az új Jörmir történelme ötezer évre rúg, Árnyéklovag csaknem ötezer éves napjainkban, míg Jünderis hatezer-ötszáz éves. Az első háború előtt ezerötszáz évvel rájött már Gór, hogy a bergelmirek terjeszkednek a világegyetemben. Feleszmélt arra, hogy Bergelmir megerősödött. A sok bergelmir és a sok uralt faj erősebbé tette nála. Ezek akkor válnak világossá neki, amikor kozmikus utazó bergelmireket észlel. Ezután elrabol több nőt is, míg végül Ziszton lánya is elé kerül, majd kvarkfizikai világra jön Gór két gyermeke, Jünderis és húga, Hidolia. Ezerötszáz év alatt Jünderis gyermekei sokasodnak, mígnem a háború idején már millió körüli nagyságúra nő a golamir faj. Az első kozmikus háború előtt pár száz évvel Jünderis tudatossá válik, Zisztont keresi, s a szerencsétlen kutatás, valamint Bergelmir terve, hogy megszabadítsa Jörminát, vezet az első nagy kozmikus égéshez, ami közrejátszik Bergelmir erejének hanyatlásához, Gór felemelkedéséhez, az IDH Rend szinte teljes megsemmisüléséhez, a túlélők új Jörmirre kerüléséhez.

Az IDH Rend

Az ősi Jörmir legjobb harcosai. Bergelmir negyedik és ötödik Rejtett Kincse segítségével számos bolygó népét fejlesztették tovább, majd civilizációjuk menetét segítették. Több, mint hetvenhárom ezer éven keresztül végezték ezt a feladatot. Egészen az első nagy háborúig, melyben szinte teljesen megsemmisültek Gór támadásának következtében. Leszármazottjaik az új Jörmir bolygóra kerültek.

A harcosok lelki világa

Az emberek szeretnek kategorizálni. Sok általános osztályozás van, amelyek épp alapvető

jellegzetességük miatt, az általánosság igénye vagy épp igénytelensége miatt, igazából nem mondanak semmit. Ilyen a jó és a rossz dichotómiája is. Érdemes egy bizonyos jelenségre való reakciójuk tekintetbe vételével véleményt formálni az emberekről vagy emberek egy csoportjáról.

Ilyen például a veszteséghez való hozzáállás. A jó emberek, ha elveszítik szereteiket, könnybe és gyászba borulnak, megtapasztalják a legfájdalmasabb emberi érzéseket. Ez számukra egy bensőséges folyamat, amelyben kívülállók csak apró, teljesen jelentéktelen szerephez juthatnak. A gyászolók egy kis csoportja egymással sorsközösséget formál, s együtt emlékeznek az elhunytra, mígnem erőt tudnak meríteni, s továbblépnek, elengedik a holtakat. Belenyugszanak. A belenyugvás és az elengedés is erő, ami megkülönbözteti őket a gyengéktől, akik bosszút esküsznek, s nem nyugszanak addig, amíg vissza nem fizetnek mindent annak, aki felelős szerettük haláláért, vagy amíg még sokkal rosszabb bűnt el nem követnek a halált okozó személy ellen. Ezek az emberek sem feltétlenül rosszak. Vannak közöttük jó emberek, akiket a veszteségérzetük túlságosan is fogva tart ahhoz, hogy képesek legyenek a továbblépésre, s mivel nem rendelkeznek a „jó” emberek által birtokolt fent leírt erővel, ami azok számára lehetővé teszi a továbblépést, így ezek az emberek népszerű szóhasználatban gonosszá válnak, vagy pontosabban, módszereikben túlságosan hasonlóvá válnak az elszenvedett veszteség miatt a gonoszokra jellemző mintához. A bosszúállók egy csoportja tehát, mint látható, alapvetően jó emberekből áll, akik történetesen gyengék. Rajtuk kívül léteznek olyan emberek, akik a bosszút és hasonló, tetteiket kényelmesen igazoló, jól csengő szavak mögé bújnak, önmaguk számára nem tagadva csalfaságukat, azért, hogy a kívülállók számára ők erény megtestesítőivé váljanak. Ez az út a gonoszok kedvelt útja, hiszen gátlástalanságukat nem kell megzabolázniuk, és még az emberektől is pozitív visszacsatolást kapnak. A Hafnatosz népe főszereplői, pontosabban a Njörd Soldurok alapvető módon különböznek a fent bemutatott mintázatoktól. Amikor a fehér-zisztonok mesterek okították a tudásra az Izzó Düh Hadsereg érdemes osztagparancsnokait, akkor elmagyarázták nekik vezéreik lelki világának mozgatórúgóit. Ezt az értékrendet legtisztább formában a Legendás Vérharcosok vezére, Gydnar Vendimion képviseli.

Gydnar szerint az igazán nagy harcosok számára a bosszú mint olyan nem is jelenik meg alternatívaként. Ez nem azt jelenti, hogy a bergelmirek faji sajátosságuk miatt képtelenek azt a haragot érezni, amely végül a bosszúhoz vezet, hanem azt, hogy az igazán nagy harcosok lelkülete elér egy olyan szintet, mely a bosszút, az önbíráskodást egy nagyobb mintázat egy jellegzetes megnyilvánulásának lát. Gydnar szerint a bosszút is magában foglaló mintázat összefoglaló neve: reakció a vereségre és a veszteségre. Gydnar szerint mindig és mindenhol két dolog lehetett a bosszúállás kiváltója: a bosszú a vereségre és veszteségre adott válasz, azt mutatja meg, hogy a személy képtelen méltósággal viselni a vereséget, és a veszteség felett érzett tehetetlensége végképp megfosztja korábbi elhatározásától, és teljes mértékben átadja magát őt már korábban legyőző ellenfelének. A bosszút állni akaró személy már elejétől vesztes, a bosszú viszont bebiztosítja a legteljesebb vereséget, vagyis az önfeladást, az addigi értékek sutba vágását, s ekkor a harcost ellenfele a harc kimenetelétől függetlenül az örök vesztesek kútjába taszítja. A bosszúálló elveszíti becsületét. Gydnar szerint a bergelmir elitharcosok nem jók és nem is gonoszak a szó klasszikus, de félremagyarázott értelmében. A harcos határozott céljait illetően. Gydnar tudatosan, Véres Eric kapitány valószínűleg ösztönszerűen azért nem állt sohasem bosszút, mert hű volt elveihez. Gydnar ezt egy példával szemléltette. Ha egy harcosnak meggyilkolja kedvesét a vele háborúban lévő

ellensége, az optimális válasz tettére a semmi. Semmi közvetlen csapás. Pontosan semmi. Az, hogy megölte kedvesedet az ellenséged, azt nem tudott visszacsinálni. Ő már elveszett számodra, azt az ütközetet elvesztetted, vesztes vagy, akit veszteség ért. Ha ezután a háborús stratégián vagy taktikán bármit is változtatsz, a bosszú miatt veszélyezteted a győzelmet, s teljes bizonyossággal elveszíted a becsületedet. Az indok egyszerű. Módszereidben hasonlóvá válsz a gonoszhoz, ettől fogva nem lesz jogod arra, hogy megkülönböztesd magad tőlük. Emellett ebben az esetben elfelejtkezel arról, hogy a háborút nem egyedül viseled ellenséged csapatai iránt, eltávozott kedveseddel és fajtáddal közös háborúd ez, s a bosszú azt jelentené, hogy saját, a vereségre és veszteségre adott kudarcos reakciód miatt, saját gyengeséged miatt hagynád, hogy az életét áldozó kedvesed és bajtársad halála hiábavaló legyen. A harcos hározott céljait illetően, elkötelezettségét senki és semmi sem ingathatja meg, tántoríthatatlan, elveihez mindig hű. Ez a hűség, elveihez való ragaszkodása, az ő becsülete. Gydnar szempontjából csak a becsületes emberek érdemelnek tiszteletet. A jó ember továbblép, a gonosz és a gonosszá vált jó bosszút esküszik saját gyengesége miatt, a céljaiban határozott ember pedig hű marad céljaihoz, vagyis a győzelemhez vezető korábban eltervezett megfelelő úthoz. Hű marad elveihez, nem lesz gonosz, nem torol meg semmit önmaga gyengesége miatt és nem tesz úgy sem maga előtt, sem mások előtt, hogy ezt elesett társaiért tenné, és hűsége, ez a ragaszkodás teszi őt becsületessé. Gydnar ezeket a harcosokat becsüli. Ez az, amit nektek, az Izzó Düh Hadseregnek is el kell sajátítanotok, és a szokásos képzés mellett ezzel a szemléletmóddal is meg kell ismertetnetek katonáitokat, az Izzó Düh harcosait.

Bergelmiria katonaságának kezdetekben az Igazság Diadalmas Hadserege volt a neve, a katonák pedig az igazság harcosai. Később, a Rejtett Kincsek eltűnése után valamikor ez a név kiveszett a köztudatból, csak az IDH rövidítés maradt valamiképp fenn. Górwatar dimion volt az az uralkodó, aki az Izzó Düh Hadseregének nevezte el milíciáját, a katonák pedig az izzó düh harcosai voltak. A Nagyúr és Ronut dimion később sem változtatták meg ezt a nevet, maradt ez a hadsereg neve. A bergelmirek nem lelketlenek. Szeretteik halálakor, veszteségérzetükben, vereség esetén rajtuk is izzó düh lesz úrrá. Ez szükségszerű, minden létforma alaptermészetének része. Így először mindannyian az izzó düh harcosai lesznek. Később, az IDH-k hatására, a fehér-ziszton mesterek, Gydnar tanításainak és Véres Eric életútjának tanulmányozása hatására azonban ők is úrrá lehetnek ösztönös természetükön. Ekkor valami magasabb rendűvé válhatnak. Olyanokká, akiket senki fia nem korrumpálhat, semmilyen ellenség nem változtathat meg, semmilyen esemény nem téríthet el a kijelölt útjúkról, akik mindig is hűségesek maradnak közös elveikhez, magához a közösséghez, az igazság diadalmas harcosaivá válhatnak.

Mernius különlegessége, Gydnar és a Nagyúr véleménye

Céljaiban határozott, ez jellemzi az IDH-t és a Njörd Soldur harcosokat. Ez bízvást elmondható Merniusról is. Azonban ő nem az a típus, akit jellemez a fent leírtak. Ő az izzó düh harcosa, akit a féktelen vérszomj és gyilkolási vágy éltet. A becsülete az erő és a harci vágy. Lyngrödöt is ezért becsüli. Jó csatákra szomjazik, Lyngrödben pedig sok lehetőség van. Vendimius testesítette meg a bezárkózás ideáját, mely tökéletes védelemül szolgált minden ellen, beleértve az evolúciót is. A Nagyúr szerint Mernius felkavarja az állóvizet, mozgásban tartja a dolgokat, nem engedi, hogy megposhadjon a nemzet, személyében elszabadul a káosz. Ezért amíg a stratégiát alapjaiban nem sértik Mernius tettei, addig nem lépnek fel ellene, sőt a Nagyúr szerint épp, hogy üdvözölniük kell ezt a mentalitást, ami éppúgy része a tervnek. Lyngröd sem marad el Merniustól, akiben ugyanúgy munkálkodik az izzó düh. Ezek fényében még érdekesebb lesz a Nagyúr véleménye Górról, vagy Eric véleménye Zoggdarkriutról.

Golamaios

Golamaios nem volt mindig a golamirok bolygója. A milliós nagyságúra duzzadt golamir faj a háborúban legnagyobbrészt elpusztult, ekkor még egy normális bolygón éltek. Golamaios nagy pusztítást okozott az első háborúban, majd Árnyéklovag nyomában az IDH Rend bolygóin is. Később, az elpusztult bolygók legkegyetlenebb jellegzetességeit magába olvasztva, a valóságmanipulációs képességeit használva a legzordabb élő bolygóvá vált, mely kitűnő planétának bizonyult a golamirok számára, a fekete-zisztonok tervét elősegítve. Körülbelül négyezer évvel ezelőtt vált a golamirok bolygójává a Golamaios. Ebben az időszakban már zajlott a genetikai terv, a fekete-zisztonok már láttak olyan mintázatokat, melyek bizonyos környezeti hatások esetén olyan új fenotípust eredményezhetett, mely egyértelműen egy minimális evolúciós ugrás lehetőségét veti fel. Az is világossá vált ugyanakkor, hogy a faj legtöbb egyede teljes mértékben körkörös mintára állt be, ugyanazok a sajátosságok ismétlődtek. Ezek az egyedek a fekete-zisztonok szerint az isteni tervet holtan jobban szolgálták mint élve, így egy széleskörű genocídium következett be ezekben az időkben, s ekkor Gór inkarnációi elnyerték az energiájukat. A fejlődőképes golamirok újabb bolygókra vándoroltak, s az újabb környezeti hatások végül hasonló eredményeket hoztak. Végül több genocídiummal végződő vándorlás után elérkeztek a Golamaiosra, ahol azóta is élnek. Sohasem sejtették, még a fekete-ziszton rend mesterei sem, hogy bolygójuk egy Saddar Górmyr, aki Gór legborzasztóbb inkarnációja, Gór után a legtöbb pusztítást okozó félelmetes kreatúra. A Saddar Górmyron ekkor már csaknem minden megtalálható volt a Njörd Soldur-tervhez, bár Jünderis és a nagymesterek egyes Njörd Soldurokkal így is több bolygóra még elvándoroltak.

Körülbelül tehát 4000 éve vált a golamirok bolygójává. Ekkor már a Százezerszájú Test volt, ami nagyrészt megfelelt a zisztoni tervnek. Ekkor már a golamirok természetesen nem egy Górhoz, mintegy kollektív organizmushoz szájként, fülként, lábként, kézként kötődő nem-önálló lények voltak, hanem már myrek. Több fajirtás után pedig olyan fejlettségi és tisztasági (mert a nem fejlődőképes egyedeket eltüntették a Saddar Górmyrokkal) fokon álltak, hogy a golamir Njörd Soldur-terv egy magasabb szintre léphetett.

Jörmináról

A világegyetemünk nyolcvanezer éves. Jörmina a kezdetektől létezik. Azonban Ellentétben azonban Bergelmirrel és Górral, ő nem a multiverzummal egyidős, nem volt ott, amikor Hafnatosz

kettéosztotta erejét és tulajdonságait. Jörmina szíve maga a Jörmir, ami logikus módon vele együtt jött létre, nem létezett egyetlen korábbi univerzumban sem. Hasonlóképpen Ziszton tudásához, Bergelmir Rejtett Kincseihez, Gór ismereteihez, a Saddar Górmyr cselszövéseihez, Vendimius jóslatához, Gydnar Dimenziókon Túli képességéhez, a Nagyúrhoz, Jörmina is kellett ahhoz, hogy Hafnatosz terve sikerüljön. Nélküle semmiképp sem jöhetett volna el a morszeker faj, és nem alakulhatott volna ki az ellentét Gór és Bergelmir között. Nem szabad elfelejteni, hogy mindkét kozmikus háború romantikus felfogás szerinti célja Jörmina kiszabadítása volt.

A Fekete-Ziszton Rend megalapítása

Ziszton átveszi az uralmat egy Saddar Górmyr felett az Első Nagy Kozmikus Háború után nem sokkal. Találkozik Górral, elmondja neki, hogy ő Hafnatosz, szövetséget ajánl neki. Elmondja neki, hogy tudná erősebbé tenni a golamirokat, és így megnyerni a háborút. Beszámol neki arról, hogy Bergelmir fia, Ziszton egy kvarkgenetikai tervet dolgozott ki a bergelmir nép erősebbé tételére.

Megosztja vele a genetikai terv legfontosabb pontjait. A két nép egyesüléséről nem beszél, hiszen tudja, hogy azt Gór semmiképp sem támogatná. Így csak a Gór számára érdekes részleteket árulja el.

Ezután Jünderisszel ismerteti a terv konkrét elemeit. Egyre inkább megismeri. Később szövetségesekké válnak. Gór ellen.

Gór tud róla, hogy az elrabolt lány Ziszton lánya, akiről feltételezi, hogy elég erős gyermekei kihordásához, valamint talán nem teljesen veszély nélküli számára, s ez megint egy olyan dolog, aminek nincs ellene. Ziszton lánya, hagyott hátra egy iratot Jünderisnek. Talán maga Ziszton lánya azért ment az egyik bolygóra Bergelmir Rejtett Kincse nélkül, hogy segítse apja tervét, vagyis, hogy Górnak is gyermekei születhessenek, ami alapvető a Njörd Soldur-terv szempontjából. Ziszton az IDH Rend által uralt egyik bolygó koordinátáit adta át lányán keresztül Jünderisnek, ahol egy megbízható szövetségese, az egyik Njörd-kovács él, aki titkokat fedett fel Jünderisnek, aki így hamarabb értesült a zisztoni tervről, mint Gór. Az első háborúban Zisztont kereste. Később együttdolgozott Hafnatosszal, aki elmondta a részleteket neki, bár kezdetben Jünderis nem értesült arról, hogy a szövetségese Ziszton. Ziszton előbb rá akart jönni, hogy valóban bízhat-e benne.

Zisztonnak három gyermeke van. Két fiú és egy lány, akik mindhárman segítették a Njördök kovácsolásában. A legidősebb az ősi Jörmiren marad apja távozása után és képviseli az érdekeit, az ő

távollétében. Öccse arra a bolygóra megy, melyet a lány leír Jünderisnek. Húguk pedig a golamir faj teremtésében játszik alapvető szerepet. Ziszton nem kérte meg arra, hogy hordja ki Gór gyerekét, azonban mialatt a lány tanulmányozta a Njörd Soldur-tervet, s látta Gór szerepét is a morszeker faj létrehozásában, egyértelművé vált számára, hogy ezt egy bergelmirnek kell elvállalnia. Az IDH Rend által uralt bolygók humanoidjai képtelenek lennének az első golamirok megteremtésére, később kiderült, átlagos bergelmirnők is képtelenek voltak rá. Gór érezte a csapdát, tudta, hogy túl szép, hogy igaz legyen az, hogy éppen Bergelmir egyik fiának egyetlen lánya magányosan utazik az űrben Bergelmir Rejtett Kincse nélkül.

Ziszton később átveszi egy Saddar Górmyr felett az uralmat, és ő pusztítja el, látszólag Gór szövetségeseként, a fekete lyukakat.

Ziszton és Bergelmir feszültsége

Golamaios elmondja a dolgokat a háború vége felé Bergelmirnek. Mielőtt minket, a Saddar

Górmyrt neveznéd gonosznak, érdemes lenne elgondolkoznod egy cseppet fiadról, Zisztonról. Nem ő

volt-e az, aki kitalálta az egész Njörd Soldur-tervet, mikor ti azt elleneztétek, s csak félig fogadtátok el? Nem ő volt-e az, aki saját lányát kiküldte Gór elé, hogy Gór gyereket nemzzen tőle, teljesen figyelmen kívül hagyva, hogy mit tesz ez az egész a lányával? Oh, hogy erről nem tudtál. Pedig a morszeker tervnek része volt ez. Igen, Ziszton elejétől fogva biztos volt abban, hogy erre szükség lesz. Vagy ki tanácsolta azt neked és Vendimius császárnak, hogy az IDH Rend bolygókat hódítson meg. Erről talán nem ő döntött? Talán, nem. Viszont sohasem üdvözölte azt az elképzelést, hogy a bergelmirek népesítsék be az univerzumot. Nem ő volt-e az, aki ösztönzött téged Árnyéklovag létrehozására? Pedig ekkor már biztos, hogy tudta, hogy ennyi nem lesz elég Gór legyőzésére.

Árnyéklovag viszont megtalálhatóvá tette számunkra az IDH Rend bolygóit, melyet megismerhettünk, s így felhasználhattuk ezeket a bolygókat a mi Njörd Soldur-tervünkhöz? Szóval, amikor azt mondod nekem, hogy világok pusztítója vagyok, gondold át azt, hogy ki tette ezt nekünk lehetővé. Vendimius és te elleneztétek a golamir Njörd Soldur-tervet, aztán valahogy ez hidegen hagyta Zisztont. Ziszton nélkül sem golamirok nem lennének, sem Fekete-Ziszton Rend, sem golamir Njörd Soldur-terv, sem bolygók pusztulása, sem morszeker nép, sem ti, bergelmirek, nem hanyatlottatok volna. Gondolom, azt sem tudod, hogy ő volt az, aki felvette a Hafnatosz nevet, s mindent elmondott nekünk a fehér-zisztonok tervéről, Gór szövetségesévé vált, segített neki kozmikus tervében, és Jünderisszel is együtt dolgoztak. Biztos, meg tudja magyarázni ezeket Ziszton.

De te, Bergelmir ősatya, hogy látod a dolgokat ezek fényében? Mi különbözteti meg Zisztont tőlünk?

Úgy látom, hogy öntörvényű és zsarnokibb már nem is lehetett volna szeretett fiad.

A Saddar Górmyr és Ziszton ereje, valamint Gór és Bergelmir

története

Korábban leírtam, hogy a Saddar Górmyr hasonlóképpen nyolcvanezer éves, mint a mi világegyetemünk a jelenkori történet idején. Azonban ez csak evilági megtestesülésük idejére vonatkozik. Gór és Bergelmir univerzumának egyesülése nem tudott megtörténni, ezért egymás után új és új világegyetemek jöttek létre. Teljesen relatív, hogy az egyes univerzumok milyen gyorsan jöttek létre egymás után. Előfordultak olyan univerzumok, ahol nem volt idő, és a tér sem volt a miénkhez hasonlítható. Több helyen csak a gorkik voltak az egyetlen létező attribútumok, vagyis a nemtérben megnyilvánuló gondolatsugarak, melyek meghatározták az egyesülni próbáló bergelmiri és góri univerzumokat. Voltak olyan univerzumok, melyekben bár tér volt, viszont az idő a gondolatok szerint ugrált. Bergelmir és Gór univerzuma majdnem egyesült, ami azt jelenti, hogy nemkaotikus rendezetlenségbe rendeződtek egy teljesen meghatározhatatlan ideig, s a lényeket gondolati úton hozták létre, amelyek állandó jelleggel eltűntek és feltűntek, átrendeződtek és szétosztódtak, elenyésztek, hogy utána létrejöjjenek. A nem rend és nem káosz időtlen birodalmai a gondolatok ugrálása miatt eredményeztek ilyen körülményeket. Bergelmir és Gór ezekben az időkben szem előtt tartotta az egyesülést, elvetette és helyeselte is azt, azonban ezen időtlen birodalom teljes mértékben lehetetlenné tette az egyesülést, vagyis azt, hogy annak értelme legyen, így Bergelmir is fókuszált, hogy aztán új univerzumot hozzanak létre. Miközben száz és száz ilyen univerzum után létrejött a mi univerzumunk, több újszerű történés is bekövetkezett itt a multiverzum történetében először. Jörmina, Ziszton és a Saddar Górmyr is egyedülálló volt. Jörmina valószínűleg a Gór és Bergelmir egyesülésre képtelenségének, tehát a hiánynak a manifesztálódása volt. Ez volt az első olyan világ, amelyben az egyes létformák testi közösülés útján jöttek létre. Bár erre a világra sem csak ez jellemző, a fejlettebb organizmusok esetén ez a domináns. Jörmina Gór számára tehát nem is szerelem volt először, például azért, mert ez az érzés megint csak a mi univerzumunk terméke sok más érzéssel együtt. Bergelmir azonban sokkal hamarabb elsajátította ezt az érzést. Jörmina így őt választotta, s kialakult az antagonisztikus ellentét a két isten között.

Jörmina viszont semmi ilyet nem sajátított el, hanem természeténél fogva ilyen érzésekkel volt tele.

Mondhatni ő testesítette meg az érzéseket, ő volt az első ilyen létforma az egész világmindenségben, aki erre képes volt. Világegyetemünk szörnyű háborúk között hánykolódott, miután Jörmina Bergelmirt választotta. Jörmina szíve bolygóvá változott, s Bergelmir elkészítette a Rejtett Kincseket, hogy védje Jörminát és jövőjüket. Jörmina miatt először teremtődött olyan világegyetem, melyben Bergelmir nem a Górral való egyesülést tartotta elsődlegesnek. Az ok egyértelműen Jörmina, aki rabul ejtette szívét, azonban talán az is, hogy ezelőtt csak maréknyi olyan világegyetem volt, melyben univerzumaik egyesülése végbement, és stabilizálódott. Hafnatosz terve természetesen ennél több volt, a világegyetemek egyesülése csak a szükséges és még csak nem is elégséges előfeltétele volt, annak, hogy a két isten népe egyesüljön. Korábbi univerzumokban tudtak egyesülni többször már, azonban ezenkívül semmi sem történhetett, mert egyszerűen nem voltak meg a feltételek ennél többre. Miközben elveszítette Jörminát, és irtózatos háborúkba kezdett, majd észrevette, hogy Bergelmir és Jörmina teljesen eltűnt előle, s idővel érzékelte, hogy Bergelmir ereje növekszik, áthívta a Saddar Górmyrt is a Jörmiri Univerzumba. Inkarnációi létrehozására a következők miatt volt szükség. Ezek ugyanis nem Gór evilági inkarnációi, hanem a korábbi univerzumokban megszerzett tudás, erő és tapasztalat manifesztálása. Ezek közül csak azokat tartotta magában, melyre itt célja miatt szüksége volt, a többit kivetette magából. Birzumkogroth Bárholmikorsága megtestesítette bölcsességét, Golamaios Valóságmanipulátora a másvilági tapasztalatait, Zoggdarkriut Káoszvilága pedig a többi káoszvilágot hozta be ebbe a világba, tehát az ereje egy töredékét. A Saddar Górmyr tehát érzékelhető entitásként hozzávetőleg nyolcvanezer éves itt, egyidős az univerzumunkkal, de eredete a multiverzum kezdetére vezethető vissza.

Bergelmir esetében Jörmina és Ziszton hasonló. Jörmina inkább Bergelmir és Gór hiányosságaiból jött létre, inkompatibilitásuk manifesztálódásának tarthatjuk. Azonban, mivel Jörmina Bergelmirt választotta, így megtörténhetett Bergelmir gyermekeinek megszületése, tehát őt érdemes Bergelmirhez sorolni. Ziszton leginkább Birzumkogrothtal mutat rokonságot, tehát a bölcsességet testesíti meg. Azonban nem másvilágit, hanem az evilágit, valamint a világok felettit, tehát Hafnatosz igazi tudását. Ziszton maga csak a bölcsesség, s hol vannak a módszerek és az erő? Nos, a teljes Njörd Soldur-terv ez. Hiszen a terv segítségével megszülethettek azok a harcosok, akik potenciálisan vetekedhettek a Saddar Górmyrral. Ziszton tehát evilági, de hasonlóképp Jörminához és a Saddar Górmyrhoz, már valószínűleg a kezdetekben elkezdett létrejönni az a tudás, ami létrejöttéhez vezetett a megfelelő világban. A Saddar Górmyr Gór másvilági származékai, Jörmina Bergelmir és Gór összeegyeztethetetlenségének megtestesülése, Ziszton a multiverzumban összegyűjtött tudás leképeződése, a Njörd Soldurok pedig a legnagyobb erők. A mi univerzumunk pedig az a hely, ahol Hafnatosz népe megszülethet, s a multiverzumot létrehozó erő és akarat révbe érhet. Vagyis a Nagyúr és az IDH miatt még ennél több is történhet.

A keleti szigetcsoportról

Az új Jörmir bolygó keleti részén lévő szigetek óriási nagyságúak. Mivel a Jörmir bolygó nagysága hozzávetőleg százszorosa a Földének, így az összesen a Jörmir felszíni területének csaknem 12%-át kitevő gigantikus óriáskontinenseket, melyek egyenként a mi bolygónkkal azonos méretűek, kissé furcsa is szigeteknek nevezni, ám a következők miatt mégis így teszek. Ezek a szárazulatok ugyanis valóban szigetek, méghozzá a kvarkgenetikai terv szempontjából legfontosabb anyagokból összeálló mikrokozmoszok. A teljes multiverzumhoz képest valóban csak csepp a kozmikus tengerben a keleti szigetcsoport, noha egyébként irdatlan méretűek egytől-egyig. Idővel kiderül majd, hogy az is a Njörd Soldur-terv része volt, hogy a harcosok új fenotípusának kitenyésztéséhez nemcsak a génállomány teljessé tételére volt szükség, hanem a megfelelő környezet megteremtésére és a terv részére való biztosítására is. A keleti szigetcsoport a Njörd Soldur-tervet segítették közvetett módon.

Közvetlenül viszont a Shyva Darion fejlődéséhez járult hozzá, azok együttesen pedig az új Jörmir bolygó Bestiacsászárának megjelenéséhez, Arlixán, a Shyva Dimion megszületéséhez. A régi Jörmir egy bizonyos fokú hasonlóságot mutat az új Jörmirrel, azonban ez távolról sem teljes. Például a nyolc Shyva Darion már ott is létezett, de a megfelelő környezet ott még nem állhatott rendelkezésre, s a természet átalakítása teljes mértékben lehetetlen volt, tekintve, hogy a bolygó egy változtathatatlan organizmus, Jörmina szíve. Vendimius örökdimion bolygóján örökéletűek, de egyben változásra is képtelenek a bergelmirek. Éppen emiatt is volt az, hogy amikor az IDH Rend által megindult a gigantikus terv az univerzum fajainak evolúció – és civilizációkontrolljára, akkor sokan választották az új kihívást. Szimbolikusan ez is mutatja a különbséget a régi és az új Jörmir bergelmirjei között: a régi bolygó kalandozásra és terjeszkedésre hajtó egyedeinek a leszármazottai az új Jörmir bergelmirjei. A kilenc sziget tehát így jött létre, a Shyva Darion így fejlődött tovább, a Shyva Dimion így jelent meg, ezek együtt így eredményezték az IDH-k és a Njörd Soldurok új fenotípusának megjelenését, az új világ istenei így emelkedtek ki.

A régi Jörmir hozzávetőleg egytizede az új Jörmirnek. Mikor a Njörd Soldur-terv számára bolygót kerestek, akkor 11 másik mellett az új Jörmir jött szóba. Akkoriban ez a bolygó nem is volt lényegesen nagyobb az ősi bolygónál. Ám a terv részét képező multiverzális szigetek létrejötte, valamint a centrumkontinens és a nyugati kontinens kibővülése tette ekkorává a bolygót.

Az új Jörmir Shyva Darionjának birodalmai felérnek egy-egy bolygóval, minthogy felszíni területüket nézve maguk is kitesznek egy-egy planétát. Vannak tipikus szárazulatok, előfordulnak lebegő szigetek, találhatók köztük víz alatti birodalmak, legtöbb rejtőző sziget, s vannak még különlegesebbek is. Rudnianak, Jögornak, valamint Ziszton tudásának hála, a bolygó stabil, de azt látni kell, hogy ilyen bolygó nem jöhetett volna létre csak úgy. Az új Jörmir ugyanis nem más, mint a kozmosz kicsiben. A teljes multiverzum mi világegyetemünkben hasznosítható elemei megtalálhatók itt.

A szigetek kialakulásáról

Az új Jörmir bolygó összes keleti szigete valójában nem természetes módon jött létre. A Rejtett Kincseknek és Zisztonnak hála a bolygó stabil, azonban a Jörmir nem tekinthető jelen formájában egy természetes bolygónak, sokkal inkább a multiverzum célirányosan kicsinyített másának. Még a régi időkben, amikor Vendimius császár jóslata miatt az IDH Rend Ziszton vezetésével arra a bolygóra ment, ahol a nyolc bestiakirály evolúciója segítségével megszülethet majd a kilencedik király, valami alapvetően megváltozott az új bolygón is. Azért kellett új bolygót keresni, mert a változhatatlan eredeti Jörmiren sohasem fejlődhetett volna ki az Arlixán, a Shyva Dimion, akinek eljövetele nélkülözhetetlen lett volna az új faj létrehozása szempontjából. Miután Ziszton fia, Jörmagnel az IDH Rend segítségével elhozta a nyolc bestiakirály mintáit az új bolygóra és megszülettek a bestiakirályok, a Jörmir bolygó elkezdett átalakulni. Régen talán még maga Bergelmir sem lehetett tisztában vele, de nemcsak Jörmina és Ziszton volt, akit hasonlóképp, ahogy Gór a Saddar Górmyrt, ő is kitermelt magából a számtalan univerzum megteremtése közben, hanem a Shyva Darion is ilyen entitások voltak. Amikor az IDH Rend a Jörmirre ért, akkor az egész bolygón csak egy összefüggő szárazulat volt, ez nagyságát tekintve megfelel a mai központi kontinensnek, ami nem is változott földrajzi értelemben az idők során. Hasonlóképpen a mi bolygónkhoz, a Földhöz, ahol kezdetben csak egy szuperkontinens volt, a Jörmiren is csak egy kontinens volt, amely azonban nem töredezett szét lemeztektonikai mozgások következtében, mint a Pangea a Földön. Itt született meg a Shyva Darion is.

Az új jörmiri Bestiakirályok miután megszülettek létrehozták saját birodalmukat úgymond

keleten. Azért úgymond, mert e szigetek elhelyezkedése elég bonyolult, amit majd később fogok tisztázni. Mindegyikük létrehozta saját impériumát, ami egy átlagos nagyságú kőzetbolygó területére rúgott. Mindegyik sziget, hasonlóképpen a Ziszton által létrehozott Njördökhöz, nem pusztán a multiverzum egy-egy univerzumának jellegzetességeit produkálta, hanem inkább a multiverzum összes univerzumának a cél szempontjából legfontosabb aspektusait jelenítette meg. A Njördök a multiverzum legnagyobb hatalmát zárták le. A szigetek pedig egyenként olyan világok, melyek nagyszerű helyet biztosítanak ezen erők felébresztéséhez, valamint számtalan olyan jellemzővel bírnak, melyek az egész multiverzum legkülönlegesebb helyeivé teszi őket. A szigetek csaknem teljes mértékben a Shyva Darionhoz kötődnek. Ők hozták létre a szigeteket. A szigetek bioszférája egymástól gyökeresen eltér. Az új Jörmir bolygó esetén jelenkorunkban már semmiképp sem beszélhetünk egységes globális ökológiai rendszerről. A bioszférának minden fontos részében nagy eltérések tapasztalhatók az egyes szigetek, valamint a szigetek és a központi kontinens között. Így a litoszférában, tehát a Jörmir kőzetburkának; a hidroszféra, vagyis a vízburok; az atmoszférának, azaz a levegőburok azon részében, ahol van élet és biológiai folyamatok végbemennek, ott gyökeres eltérés tapasztalható. A Shyva Darion érkezése előtt a bolygó egységesnek volt mondható, azóta azonban nagy változatosság jellemezte, s vélhetőleg a Rejtett Kincsek segítségével tudott csak stabil maradni. Az utóbbi időben azonban már nem teljesen különböző a bioszféra. Természetesen a különbség továbbra is szinte teljes, de az egyes szigetek ökoszisztémája már nem teljesen nevezhető

zárt egységnek, így valamilyen szinten a központi kontinensen is érezteti ez a változás a hatását.

Valamint létrejött egy kilencedik sziget ennek a folyamatnak, valamint az evolúciónak a hatására.

Ugyanis a nyolc bestiakirály valamiképp kitermelt egy új létformát, aki nem más, mint Arlixán, a Shyva Dimion, az új Jörmir legfőbb ura, a Bestiacsászár.

A Bestiakirályok szerepét azért kell hangsúlyozni, mert nekik alapvető szerepük volt a szigetek létrejöttében, valamint az egyes szigetek bioszféráján belüli biomok kialakulásában. A szigetek óriási területűek, így ökológiai szempontból változatosak. Változatosak, azonban vannak ökológiai szempontból, jellegüket tekintve hasonlónak mondható életközösségek, amiket együttesen biomoknak hívunk, s általuk hellyel-közzel elkülöníthetővé válnak az egyes szigetek egységei. Bár a Földön mi nem ökológiai egységek szerint húzzuk meg a határokat, a biomok vagy ökozónák azonban egybeesnek a szigetek belső határaival. A teljes sziget egy-egy Shyva Darion felségterülete. Azonban a később kialakuló élőlények markánsabbá tették a különbségeket az egyes bioformációk között, mert ezek a bestiák egy-egy Shyva Darion egy konkrét jellegzetességeit jelenítik meg, akik maguk is formálják egy bizonyos szinten a saját biomaikat. A szigeten élő összes kreatúra kötődik királyához, mert a Bestiakirályok mindegyikőjük apja és anyja egyszemélyben. Persze, ettől még gyökeresen eltérhetnek az ott élő lények tőlük, azonban az őket életre hívó működő ökológiai rendszer a Bestiakirályok munkássága. Az evolúció és a királyok sokoldalúsága azonban képes volt valóban változatos shyvanát (shyva populáció) létrehozni.