Rövid történetek Herman Sándor

2022 Underground Kiadó Kft.

www.undergroundkiado.hu

Minden jog fenntartva! Szöveg 2022. nov. 8.

A tartalomból

* Pénzes halak *

Egy kemping és annak tulajdonosa, aki horgásztóval szeretné bővíteni a kemping kínálatát, de helyette valami sokkal jobb dogot kap a sorstól.

* Kisember a nagyvárosban *

Egy falusi nyugdíjas érdekes kalandjai a főváros forgatagában.

* Amerikás Pista *

Tizennégy év után először látogat haza egy New Yorkban ügyvédként dolgozó magyar férfi.

* Lottó *

Egy szerencsés budapesti fiatalember megnyeri a lottó ötöst. De lehet nem is annyira szerencsés?

* Rablók rablói *

Két fiatalember jókor jó helyen lecsapnak egy rabló párosra és elveszik tőlük a rabolt zsákmányukat.

* Hamarosan találkozunk *

Egy tilosban járó autószerelő pórul járhat, ha lebukik. De ki tudja, még valami jó is kisülhet belőle...

Pénzes halak

Egy Budapesttől nem túl távol lévő tó, ahová a nagyvárosiak szívesen járnak hétvégenként pihenni. Van itt homokos tópart, nádas, fás részek és jónéhány mobilház, amik konténerekből vannak kialakítva üdülőházakká. Sőt még lángossütő, palacsintázó is ki van alakítva, szintén konténerekből, lehet vizibiciklit és csónakot is bérelni. Ez az egész pedig Tamás tulajdona, aki megunta a pesti életet és ide költözött, egész évben itt tartózkodik, egy igényesen kialakított konténerházban.

Tamás fiatalon megcsinálta a szerencséjét, még csak 30 éves, de már megjárta a németországi építőipart, aztán Budapesten élt és dolgozott, de falusi születésüként nem bírta sokáig a várost.

Ezért költözött ide és vette meg ezt a tavat két évvel ezelőtt. Egyedül él itt, szülei már nem élnek, családja még nincs. Vot egy élettársa még Pesten, de egy idő után megromlott a kapcsolatuk, Tamás akkor döntötte el, hogy elköltözik a városból. Németországban jól keresett, utána pedig itthon is, örökölt is egy kis pénzt, eladta Szabolcsban a szülői házat. Mindig is jól meg tudta tartani a pénzt, így megvehette ezt a tavat, ahol kialakította a lakóhelyét, saját kezűleg. Fél éve még bejárt Pestre dolgozni, de már muszály a tó körül lennie.

Nyár közepe van, tikkasztó kánikula, sokan vannak a tavon, sátoroznak, minden kisház ki van adva, hosszú sorok a lángosozónál. Mindenki menekül a hőség elől víz közelébe.

Tamás örül, hisz sok bevétele van, amikor épp nincs semmi dolga a vendégekkel akkor egy épülő

kisházon dolgozik. Minden házat saját kezűleg készített, egy bő éve, tavaly nyár elején kezdett neki az elsőnek. Azóta jól megszaporodtak a tóparton, jó befektetésnek bizonyulnak.

Egyetlen dolog hiányzik az életéből, mégpedig a család, amióta az eszét tudja mindigis arra vágyik, hogy férj és apa legyen. Sokminden sikerült már neki fiatal kora ellenére, de ez még nem.

Nagyon sajnálja, hogy az egykori élettársával nen jöttek össze a dolgok, ma is sokat foglalkozik azzal, hogy vajon min csúsztak el a dolgok.

Szombat van, késő délután. Tamást hívják a lángosozóba, mert elromlott a sütő. Ez nem nagy kihívás számára, mert műszaki ember lévén könnyedén megjvítja.

Visszaindul a saját kis házához, amiben lakik. Ez a ház kicsit távolabb van a kempingtől, a tó másik oldalán van, a legszebb helyen. Az egyik bulizó társaságban ismerős arcot lát. Közelebb megy, hogy biztos legyen nem téved, megismeri régi ismerősét, aki falubelie. Hajnalka az, aki egy évvel fiatalabb tőle, ő az a lány akibe kicsit szerelmes volt gyerekként. De persze soha nem mondta neki, nem is volt rá sok alkalma, ugyanis nem mozogtak egy körökben Hajnalkával.

Hajnalka apja volt a főnöke Tamás apjának még odahaza Szabolcsban még annó a helyi takarmány szövetkezetben. Aztán ahogy megszűnt a szövetkezet Tamás édesapja tovább dolgozott Hajnalka apjának, aki mezőgazdasági vállalkozó lett. Tamás itt találkozott párszor Hajnalkával még kamaszként, persze amúgy is ismerték egymást, hisz faluban mindenki ismer mindenkit. Csak sohasem voltak egy súlycsoport, Hajnalka főiskolát végzett, aztán pedig Pestre ment egyetemre, Tamás pedig csak a helyi középiskolát végezte el. Ha találkoztak mindig kedvesen köszöntek egymásnak, de ez volt minden. Sohasem lehetett volna köztük semmi, hisz a tanúlt egyetemre járó lány sosem kezdene vele, ezért nem is próbálkozott soha nála.

Tamás és Hajnalka még csak nem is beszélgettek soha egymással egy pár szónál többet. De milyen fura dolog, hogy két ember, akik ismerik egymást, mert egy helyről származnak, nincsenek barátságban egymással, de mégis ha idegen helyen futnak össze, akkor nem tudnak elmenni egymás mellett csak úgy mintha otthon lennének. Most az ő esetükben is így történik. Hajnalka is megismeri

Tamást, rámosolyog és közelebb megy hozzá.

– Szia, Tamás! Hogy vagy, rég láttalak, mit csinálsz itt?– kérdezi Hajnalka kedvesen. Tamás alig tud szóhoz jutni zavarában, ott áll előtte ez a régi kedves ismerőse, aki nagyon vonzó lány és egy nagyon csinos kis fürdőruhában van. Tamás alig tud a szemébe nézni, annyira elvonja a tekintetét a fürdőruha és ami benne van. Csak megszólal nagy nehezen:

– Szia Hajni, hogy kerülsz ide?

– Nem emlékszel? A Hajnalkát jobban szeretem.

– Bocsi. Itt nyaralsz?

– Csak kijöttünk ide hétvégére a barátnőimmel Pestről, ebben a melegben jól esik pancsolni kicsit. – mondja Hajnalka.

– Értem, akkor jó pihenést – makogja Tamás, aki még mindig zavarban van és indulna is tovább.

– Várj már! – mondja Hajnalka – beszélgessünk egy kicsit, még nem is mondtad mit csinálsz itt.

Vakációzol?

– Igen – vágja rá Tamás hirtelen zavarában.

– Gyere, beszélgessünk kicsit, meghívlak valamire – invitálja a lány Tamást.

Tamás bele megy és leülnek a lángosozóhoz tartozó asztalokhoz.

– Mit iszol? – kérdezi a lány.

– Ne viccelj már, most én fizetek – mondja Tamás– mit kérsz?

A lány bulizós hangulatban van, a barátnőivel már alaposan bevodkáztak.

– Vodkát ittam eddig, nem keverem.

Tamás feláll és kikéri az italokat, fogyasztás után beszélgetnek tovább.

– Szóval, egyedül vagy itt? – kezdi Hajnalka a beszélgetést.

– Igazából én nem vakációzni vagyok itt, hanem itt lakom, van itt egy telkem és azon egy kis házam.

– Azta – csodálkozik a lány és tovább faggatózik – Úgy tudtam külföldön dolgozol, hogy kerültél ide? Tudom, hogy Pesten is éltél a barátnőddel.

– Németországban csak két évet dolgoztam, az nem nekem való. Ott ismerkedtem meg Ritával, aki pesti és vele laktam négy évet a lakásán, de két éve szétmentünk és akkor vettem meg ezt a kis telket.

Tamás valamiért nem árulja el Hajnalkának, hogy az egész tó az övé. Valahogy úgy érzi nem nem kell ezt megosztania a lánnyal. Nem igazán bízik a nőkben, mióta szakított a barátnőjével.

– Mesélj te is valamit magadról – folytatja a beszélgetést Tamás – Pesten laksz? Mindig látom a közösségi oldalakon, hogy raksz fel képeket.

– Igen, egyetem után itt kerestem munkát, egy bankban dolgozok mint pénzügyi tanácsadó, hitelekkel foglalkozok. Média szakon is végeztem, de nem lettem újságíró, pedig az volt az álmom, de a bank jobban fizet.

– Van barátod, élettársad? – kérdez rá Tamás, közben rendel még egy italt.

– Nem, nincs senkim, a munka leköt, nincs időm pasizni, de amúgy is jobban szeretek bulikba járni.

Hajnalka már eléggé ittas kezd lenni, már azelőtt is jócskán fogyasztott, hogy Tamással összefutott.

– Hol vannak a barátnőid – kérdezi Tamás – nem hiányolnak?

– Á, már kibuktak a piától, ott hagytam őket a kisházban – mondja a lány, akit egyre jobban utolér az ital – menjünk, mutasd meg hol laksz.

Tamás inkább vissza kísérné a lányt a szállásához, de ő csak erősködik, hogy meg akarja nézni Tamás házát. Elindulnak hát a házhoz, ami távolabb van a kemping zajától, ahogy oda érnek a lány elcsodálkozik a szép, igényesen kialakított konténerház láttán, ami kívülről is nagyon szép.

– Nahát, hogy ez milyen szép, sokkal szebb mint a kempingben bérelhető házak – mondja Hajnalka, aki már szinte teljesen berúgott.

A házba belépve Tamáshoz simul a lány és megcsókolja a férfit. Tamás ellenkezik, mert nem akarja kihasználni, hogy ittas a lány.

– Na gyere már – mondja Hajnalka és az ágy felé húzza a Tamást a kezénél fogva – látom, hogy bejövök neked, érezzük jól magunkat.

A lány az ágyra fekszik és leveszi a bikini felsőjét.

– Mindjárt jövök, csak hozok valami italt – mondja Tamás és kimegy a konyharészbe.

– Várlak, siess! – mondja a lány.

Tamás vár egy kicsit, hátha elalszik, bár nagyon csábító lehetőség ez számára, Hajnalka nagyon csinos és ott fekszik az ő ágyában. De lehet csak azért viselkedik így a lány, mert be van rúgva, nem akarja kihasználni a helyzetet, sosem tenne ilyet.

Pár perc múlva visszamegy a háló részbe és látja, hogy a lány elaludt, nézi egy pár pillanatig a gyönyörű, félmeztelen lányt, aztán betakarja és hagyja aludni. Este hat óra van, eltelik jó három óra hossza mire Hajnalka felébred, ennyi alvás elég volt neki, hogy viszonylag kijózanodjon. Körbenéz, hogy hol van és eszébe jut mi történt.

Megkeresi Tamást, aki a ház előtti kis teraszon ül és egy doboz sört kortyolgat. Hajnalka leül mellé.

– Jól vagy? – kérdezi Tamás.

– Már jobban, kicsit még szédelgek. Kaphatok én is egy sört?

– Tessék, itt van – nyújt át neki egy dobozzal Tamás.

– Tudod nagyon úriember votál az előbb, szoktam őrültségeket csinálni ha iszom, de ne mond el senkinek – mondja a lány.

– Semmi baj, már el is van felejtve.

De Hajnalkának nem múlt el a vágya, nem idegen ez tőle, gyakran szokott egy éjszakás kalandokat tartani, mivel nincs senkije.

A lány ismét Tamáshoz bújik, aki most már nem ellenál, mert látja, hogy Hajnalka már beszámítható állapotban van. Csókolózni kezdenek és átölelik egymást. Ezután egy nagyon szép és izgalmas éjszakát töltenek el együtt. Kora reggel Tamás ébred először, megszokta már a korán kelést, Hajnalka még alszik. Tamás csak ül az ágy melletti kis puffon és hosszú percekig nézi a lányt ahogy alszik, gyönyörködik benne. Rég nem volt ilyenben része, hogy egy szép lány mellett ébredjen.

Olyan mintha nem is az ő ágya lenne, furcsa érzés, hogy nem egyedül van a házában.

Hajnalka ébredezni kezd, Tamás gyorsan behozza a konyhából a már elkészített reggelit, péksüteménnyel és kávéval akar kedveskedni a lánynak.

– Jó reggelt! – mondja Tamás és a lány mellé rakja a reggelit egy tálcán – itt a finom reggeli, jó étvágyat.

– Szia, köszi, de nem szoktam reggelizni – mondja a lány álmosan.

– Nem baj, akkor elviszem.

– Várj! A kávét megiszom.

Hajnalka miután megissza a kávét megkeresi a ruhadarabjait, ami csak a bikinije, amiben idejött, öltözködni kezd.

– Már mész is? – kérdezi Tamás.

– Igen, a csajok már keresnek, nem tudják hová tűntem. Még sosem fordult elő velem ilyen, hogy egyéjszakás kalandom legyen egy régi ismerőssel – mondja Hajnalka és ad egy búcsú puszit Tamásnak – ne mond el senkinek; jó? De nagyon jól éreztem magamat.

Tamást szíven ütik a lány szavai, mert ő éjszaka már a közös jövőjükről fantáziált. Csak áll és bámulja a rohanó Hajnalkát, aki már az ajtón kívül van. Tamás is kijön a házból, és nézi a távolodó lányt, aki visszainteget neki.

– Szia, neten tudunk beszélni, szép a házad – kiabálja a már vagy húsz méterre járó Hajnalka.