Kurt Vonnegut

A Titán szirénjei

részlet

A fordítás alapjául szolgáló kiadás:
Kurt Vonnegut, Jr.: The Sirens of Titan
Dell Publishing, New York

Fordította Borbás Mária

A versbetéteket fordította N. Kiss Zsuzsa
Az utószót írta Szántó György Tibor
Borítóillusztráció Réber László

Copyright © 1959 Kurt Vonnegut, Jr
Copyright © 1959 Kurt Vonnegut, Jr
All rights reserved
Hungarian translation © 1988, 2001, 2013 Borbás Mária
Hungarian translation © 2022 Borbás Mária jogutódjai
Utószó © Szántó György Tibor
Magyar kiadás © 2022 Helikon Kiadó, Budapest
A Helikon Kiadó a Libri Könyvkiadó Kft. imprintje.
Borítóterv © Hübner Teodóra
Borítóillusztráció © Réber László jogutódja

Negyedik kiadás

ISBN 978 963 479 917 7

Felelős kiadó M. Nagy Miklós
Felelős szerkesztő Turi Márton
A szöveget gondozta Darida Benedek és Tomka Eszter
Műszaki szerkesztő Széplaki Gyöngyi

Elektronikus változat:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

„A Naprendszer óránként hatvankilencezer kilométerrel közelebb kerül a Hercules M13-as csillaghalmazához – egyes balfácánok mégis csökönyösen kitartanak amellett, hogy haladás nem létezik.”

Ransom K. Fern

Ajánlás

Alex Vonnegut különleges ügynöknek, szeretettel

Ebben a könyvben minden személy, hely és esemény valóságos. Bizonyos szövegek és gondolatok szükségszerűen a szerzőtől származnak. Egyetlen nevet sem változtattam meg az ártatlanok védelmében, hiszen a mindenható Isten merő mennyei rutinból úgyis védelmezi az ártatlanokat.

Idomvas
és idus között

„Odafent alighanem kedvel engem valaki.”

Malachi Constant

Ma már mindenki tudja, hogyan lelheti fel magában az élet értelmét.

Csakhogy az emberiség nem volt mindig ilyen szerencsés. Potom száz esztendeje még se férfi, se nő nemigen fért hozzá a bensejébe zárt rejtvényekhez.

A lélek ötvenhárom kapuja közül egyetlenegyet sem tudtak a nevén nevezni.

Nagy üzlet volt mindenféle összetákolt vallás.

Az emberiség, nem lévén tudatában a minden emberi lényben rejlő igazságoknak, kifelé nézett – egyre csak kifelé törekedett. Ebben a kifelé törekvésben pedig azt szerette volna megtudni, voltaképpen ki a főnök a teremtésben, meg hogy mire jó ez az egész nagy teremtés.

Az emberiség csak röpítette kifelé, mindig kifelé az előretolt ügynökeit. Idővel azután kihajította őket az űrbe, a végtelen nagy kifeleség színtelen, íztelen, súlytalan tengerébe.

Úgy hajította ki őket, mint megannyi követ.

Ezek a boldogtalan ügynökök meg mit találtak? Aminek már amúgy is bőviben voltak a Földön: lidérces, nagy, végtelen jelentéktelenséget. Hogy mit kaptak az űrtől, a végtelen nagy kifeleségtől? Három volt a zsákmány: üres hetvenkedés, alpári bohóckodás, értelmetlen halál.

Végre-valahára szertefoszlott a kifeleség képzelt, nagy csudája.

Nem maradt más hátra: nekiveselkedni a befeleség felkutatásának.

Nem volt már egyéb terra incognita, csupáncsak az emberi lélek.

Így kezdődött hát a jóság meg a bölcsesség.

Hogy mifélék voltak réges-régen az emberek, amikor még nem volt a lelkük felkutatva?

Alább olvasható pediglen egy igaz történet ama Lidérces Időből, amely plusz-mínusz pár év eltéréssel a Második Világháború meg a Harmadik Nagy Válság közé esik.

Tömeg gyűlt össze.

A tömeg a küszöbönálló megtestesülésre várt. Egy férfi és a kutyája fog testet ölteni, válik ki a híg levegőből – előbb csak áttetszően, de végül csakoly kézzelfoghatóan, mint bárki élő kutya- vagy emberfia.

A tömeg nem fogja látni a megtestesülést. A megtestesülés szigorúan magánügy, magánterületen, és a tömeg nyomatékosan nem kapott meghívást, hogy a szemét legeltesse rajta.

A megtestesülés – akárcsak egy civilizált, modern akasztás – magas, csupasz, szigorúan őrzött falak között fog végbemenni. És a falon kívül a tömeg igencsak olyan volt, mint akasztások alkalmával a falon kívül a tömeg.

A tömeg tudta, hogy semmit sem fog látni, tagjai mégis örömüket lelték benne, hogy közel lehetnek, hogy bámulhatják a csupasz falat, és elképzelhetik, mi történik odabent. A megtestesülés misztériumát, akárcsak az akasztás misztériumát, öregbítette a fal; pornográfiává avatta a beteges képzelet megannyi laterna magica-képe – a laterna magica-képek, amelyeket a tömeg vetített a csupasz kőfalakra.

Newport volt a város, Rhode Island állam, Egyesült Államok, Föld, Naprendszer, Tejút. A fal pediglen a Rumfoord-birtok fala.

Tíz perccel a megtestesülés időpontja előtt a rendőrség ügynökei elterjesztették az álhírt, hogy a megtestesülés idő előtt bekövetkezett, hogy a falon kívül következett be, és hogy a férfi meg a kutyája a napnál is világosabban látható kétsaroknyira. A tömeg elvágtatott csudát látni az útkereszteződéshez.

A tömeg majd megveszett a csudákért.

A sereghajtó egy asszony volt, aki százharminchat kilót nyomott. Volt neki egy golyvája, egy sült almája, s volt vele egy színtelen, hatesztendős kislány. A kislányt kézen fogva rángatta ide-oda, mint gumimadzagon a similabdát.

– Wanda June – mondta a százharminchat kilós asszony –, ha nem viselkedsz rendesen, soha többé nem viszlek el megtestesülésre!

Kilenc esztendeje járta a megtestesülés, ötvenkilenc naponként egy. A világ legtudósabb, legtiszteltebb polgárai rimánkodtak térden állva a kegyért, hogy tanúi lehessenek egy megtestesülésnek. Hanem akárhogyan fogalmazták is meg a kérvényüket a nagy emberek, kurtán-furcsán elutasították valamennyit. Az elutasítás mindig egyforma volt, Mrs. Rumfoord magántitkárának keze írásával:

„Mrs. Winston Niles Rumfoord megbízásából közlöm, hogy nem részesítheti Önt a kért meghívásban. Mrs. Winston Niles Rumfoord bízik benne, hogy Ön megérti az üggyel kapcsolatos érzéseit: az Ön által látni kívánt jelenség sajnálatos családi esemény, nem való kívülállók szeme elé, akármennyire magasrendű is a kíváncsiságuk indítéka.”

Tartalom

1. Idomvas és idus között

2. Halódás a zűrben

3. Földi Öröklét Sírkőgyár

4. Száz sor sátor a tábor

5. Levél egy ismeretlen hőstől

6. A katonaszökevény

7. Győzelem

8. Egy hollywoodi mulatóban

9. Rejtvényfejtés

10. Csodák kora

11. Malachi Constant gyűlöletünk tárgya

12. Egy úr a Tralfamadorról

Epilógus – Újra együtt Stonyval

Ejtőernyős síző tengerészek

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Nunito – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0