Volker Busch

HASZNÁLD A FEJED!

ÉDESVÍZ KIADÓ
BUDAPEST

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Prof. Dr. Volker Busch / Kopf frei!

Verlagsgruppe Droemer Knaur GmbH & CO.KG,

Hilblestrasse 54, 80636 München, Germany, 2021

Fordította

Balla Judit

Szerkesztette

Komor Kata

Szaklektor

Dr. Bretz Éva Judit

Copyright © Droemer Verlag, 2021

Hungarian translation © Balla Judit, 2022

Hungarian edition © Édesvíz Kft., 2022

Cover design © Édesvíz Kft., 2022

Minden jog fenntartva.

A könyv – a kiadó írásos jóváhagyása nélkül – sem egészében, sem részleteiben nem sokszorosítható vagy közölhető, semmilyen formában és értelemben, elektronikus vagy mechanikus módon, beleértve a nyilvános előadást vagy tanfolyamot, a hangoskönyvet, bármilyen internetes közlést, a fénymásolást, a rögzítést vagy az információrögzítés bármely formáját.

A könyvben olvasható információk csupán tájékoztató jellegűek, nem pótolják egyetlen egészségügyi probléma diagnózisát, kezelését sem. Nem helyettesíthetik a képzett egészségügyi szakemberrel folytatott konzultációt. E könyv tartalma csupán segítséget nyújt egy egészségügyi szakember által előírt észszerű és felelős kezelési programhoz. A szerző és a kiadó semmiféle felelősséget nem vállal a könyv tartalmának félreértelmezéséért vagy téves alkalmazásáért.

ÉDESVÍZ KIADÓ, BUDAPEST

Felelős kiadó Novák András igazgató

Főszerkesztő és műszaki vezető Dudich Ákos

Tipográfia Alinea Kft.

Borítót készítette eyelab.dk

Elektronikus változat
Békyné Kiss Adrien

ISBN 978-963-507-315-3 (epub)

ISBN 978-963-507-316-0 (mobi)

Kedves Olvasó!

Az Édesvíz Kiadó célja megalakulása, 1989 óta, hogy útmutatást, támaszt, kihívást nyújtson azoknak, akik a tudatos önismeret és önfejlesztés egész életen át tartó útjára léptek. A Kiadó csapata azóta is minden nap azon dolgozik, hogy megtaláljuk és megjelentessük azokat a könyveket, amelyek céljai elérésében (vagy keresésében) leginkább segítik Önt.

Ahogy az élet minden területén, könyvkiadói hivatásunkban is a megújulás, az innováció az egyik legfontosabb szempont.

Elkötelezettek vagyunk a nyomtatott és az elektronikus könyvkiadásban egyaránt. Ezért használjuk ki az ebook kínálta lehetőségeket is: ezzel a XXI. századi technikával környezetkímélőbben és az Ön számára is olcsóbban tudjuk eljuttatni Önhöz azt, amit szeretne, mint a nyomtatott verzióval. Ráadásul a régi, boltokban talán már nem is kapható könyveinket digitálisan ismét megtalálhatja.

Az olvasás élménye és szeretete az Édesvíz Kiadó hitvallása: legyen az nyomtatott vagy elektronikus, megvásárolt vagy illegálisan letöltött. Lényeg, hogy az Üzenet, a Könyv eljusson Önhöz.

Ugyanakkor mire Ön ezeket a sorokat olvassa, addigra akár ezernél is több órányi munkánk és jelentős kiadásaink vannak a megjelentetésben.

Ezért hálásan megköszönjük, ha könyvünket illegális letöltés helyett megvásárolja, és ezzel hozzájárul Kiadónk fenntartásához és további könyvek kiadásához. Cserébe mi igyekszünk minden kiadványunkat egyre könnyebben és olcsóbban elérhetővé tenni az Ön számára.

Szívesen fogadunk minden visszajelzést, amelyet megfontolva még többet tehetünk azért, hogy Ön, kedves Olvasó, elégedett legyen Kiadónkkal és könyveinkkel.

Köszönjük együttműködését!

Jó olvasást kíván:

Novák András

alapító tulajdonos

Kapcsolat:

szerkesztoseg@edesviz.hu

www.edesviz.hu

Tartalom

Előszó
Te gondoskodsz a fejedről?

Bevezetés
A figyelem okossá tesz

Figyelem dolga
A tücsök a borostyánban

1. Tisztánlátás
Hogyan érzékelhetünk pontosabban, és hogyan javíthatjuk az emlékezőképességünket?

A probléma: az információs túlterhelés

A következmények: gyengébb memória és felszínesség

A megoldás: válogatás és tudatos észlelés

Ajánlásom: a szelekció Mély Órája

Végezetül: egy őszinte kérdés önmagunkhoz

2. Koncentráció
Hogyan fokozhatjuk a teljesítményünket és kerülhetjük el a hibákat?

A probléma: a figyelem eltérítése

A következmények: pontatlanság és hibák

A megoldás: összpontosítás, zavarások megszüntetése, impulzuskontroll

Ajánlásom: a koncentráció Mély Órája

Végezetül: egy őszinte kérdés önmagunkhoz

Intermezzo
A lazítás ideje

3. Kreativitás
A jó döntésekhez és hasznos ötletekhez vezető út

A probléma és a következmények: az elveszített énidő

A megoldás: szellemi szabad kalandozás és befelé fordulás

Ajánlásom: a szellemi szabad kalandozás Mély Órája

Végezetül: egy őszinte kérdés önmagunkhoz

Egy kis kitérő
Néhány szó a gyermekeinkről

Összefoglalás
Elgondolkodtató, de optimista pillantás a jövőbe

Irodalomjegyzék

Ajánlom családomnak.
Nélkülük semmi sincs…

Előszó

Te gondoskodsz a fejedről?

„A nem edzett agy ártalmasabb az egészségre, mint a nem edzett test.”

George Bernard Shaw (1856–1950)

Napjainkban szeretünk jót tenni a testünkkel. Az egészség nemcsak divat, hanem évszázadunk egyik megatrendje is: rendszeresen járunk fitneszstúdiókba, rendkívül kiegyensúlyozottan táplálkozunk, és fontosnak tartjuk a pihentető éjszakai alvást. A kivételek természetesen, mint mindig, a szabályt erősítik. Testünk jólléte egyre fontosabb, s ez hazánkban időnként már kissé különös dolgokat eredményez: kezdve a joghurtba kevert chiamagolajtól a matracig, amelyért annyi pénzt adunk ki, mint egy kisebbfajta autóért. Mindezen túlzások ellenére azonban napjainkban igenis él bennünk egy bizonyos „egészségtudatosság”. Ami jogos is, hiszen a testünk mintegy nyolcvan éven át kísér bennünket a bölcsőtől a sírig vezető utunkon.

De mi a helyzet a fejünkkel? A fejünkkel is ilyen egészségtudatosan bánunk? A legtöbb gondoskodást továbbra is a hajunk kapja, ami azért is meglepő, mert a haj szigorúan véve a fejünk „hulladéka”. A mindössze néhány centiméterrel alatta elhelyezkedő agyunk már lényegesen kevesebb jószándékú törődést kap, pedig az agy áll mindannak a középpontjában, amit nap mint nap teszünk.

A jó hír az, hogy biológiai szempontból az agyunk szinte mindig stabilan és megbízhatóan működik. Nincs többre szüksége, mint megfelelő oxigénellátásra, elegendő tápanyagra és (maximális) csíramentességre. Ezzel az agy egészséges működésének legtöbb élettani feltétele már teljesült is. Ha a közvetlen környezetedben elegendő oxigén áll rendelkezésre, és nem vagy nagyigényű ember, ezen a ponton tulajdonképpen le is tehetnéd ezt a könyvet.

Ha azonban egy munkában töltött fárasztó nap után szinte füstöl a fejed; ha képtelen vagy egy tiszta gondolatot kicsiholni magadból, mert úgy érzed, a sok feladat, hír és megbeszélés teljesen elárasztott; alig tudsz koncentrálni, és néhány percnél tovább nem jegyzel meg semmit; ha újra és újra aggodalmak és negatív gondolatok köröznek a fejedben, és képtelen vagy megnyugodni, akkor azt javaslom, olvass el még néhány oldalt! Lehetséges ugyanis, hogy segíthetek „felszabadítani” a fejedet. Ne aggódj, anatómiailag minden marad a helyén. De meg fogod látni, hogy a digitális korban akkor gondoskodsz megfelelően a fejedről és az agyadról, ha képes vagy a szellemi kikapcsolódásra. Ezeket a fázisokat „a fej szabad cselekvési terének” neveztem el, olyan időszakoknak, amelyekben megszabadulunk az információs szeméttől; amelyekben nem fogyasztunk felszínes információkat; olyan időszakoknak, amelyekben tisztázó mélységekbe merülünk le.

Olyan időszakok ezek, amikor a lehető legszebb ajándékot adjuk magunknak és embertársainknak, amit csak adhatunk: a figyelmünket.

Bevezetés

A figyelem okossá tesz

„A figyelmed iránya meghatározza, ki leszel. Ha nem te magad döntöd el, milyen gondolatokkal és képekkel töltöd meg a fejedet, akkor mások fogják eldönteni helyetted.”

Epiktétosz (Kr. u. 50–138)

Az ideges társadalom

Először is szeretnék feltenni neked néhány kérdést (tipikus kezdés ez egy pszichiátertől): Hogyan éled meg a mindennapjaidat? Milyen fogalommal írnád le egy átlagos, megszokott (munka)napodat? A legjobb, ha nem gondolkodsz rajta sokat, hanem azonnal rávágod, ami először az eszedbe jut.

Szeretem feltenni ezeket a kérdéseket a klienseimnek is, akik magánéleti vagy munkával kapcsolatos panaszokkal keresnek fel. A tanácsadás vagy terápia megkezdésekor ezek a válaszok eligazítanak, megmutatják a problémáik esszenciáját. Évek óta gyűjtöm a válaszokat, több száz van már belőlük. A lista élén a következők állnak: stressz, időszűke, túlhajszoltság, kapkodás, multitasking, koncentrációs zavarok, megszakítások, dekoncentráció, túlterheltség, túlfeszítettség, memóriaproblémák, kimerültség, állandó nyugtalanság, aggodalmak, félelmek. Te is így írnád le a mindennapjaidat?

A német Munkavédelmi és Foglalkozás-egészségügyi Szövetségi Hivatal stresszjelentése, egy 17 562 dolgozó ember részvételével elvégzett kutatás is hasonló képet mutat. Ugyan nem minden résztvevő szenved egyformán a felsorolt tényezőktől, de a szakmai életüket ugyanezekkel a fogalmakkal írták le. Az eredmények nem is egy véletlenszerű, egyszeri állapotot mutattak, mert szinte pontosan megfeleltek egy hat évvel korábban, hasonló kollektíván elvégzett vizsgálat eredményeinek.[1] A Techniker Krankenkasse egészségbiztosító 2021 februárjában nyilvánosságra hozott, Kapcsolj már ki, Németország! című, 1250 felnőtt résztvevővel elvégzett országos felmérése azt mutatta ki, hogy az emberek 76 százaléka szinte folyamatosan online volt, a fiatalabbaknál ez az arány a 92 százalékot is elérte. Több órát tett ki a napi internethasználatuk. Az aktivitások legnagyobb részét üzenetküldő alkalmazások, hírek és e-mailek tették ki. Feltételezhetnénk, hogy a 2020-as két koronavírus-járvány miatti lezárás alatt növekedett meg jelentősen az online eltöltött idő, csakhogy az a pandémia előtti, 2019-es évben sem volt sokkal kevesebb. Az aktuális kutatás ráadásul azt is kimutatta, hogy a túlzott médiafogyasztáshoz kevésbé a munkával kapcsolatos, mint inkább a magánjellegű használat járult hozzá. Az eredmények statisztikai összefüggést is igazoltak a túlzásba vitt médiahasználat és a rosszabb egészségi állapot között (anélkül, hogy ok-okozati összefüggést említettek volna). A megkérdezettek következményként idegességet, koncentrációs zavarokat és depresszivitást jelöltek meg. Minél erősebben kellett megosztaniuk a figyelmüket, annál nehezebben tudtak koncentrálni, és jóval kimerültebbnek érezték magukat.[2] Ettől az aktuális felméréstől függetlenül is azt látjuk, hogy a pszichés stressz miatti betegszabadságok időtartama évek óta növekszik.

Fontosnak tartom különbséget tenni: az agyi anyagcserezavarok okozta klinikai szintű, például depressziós, mániás vagy pszichotikus állapotok gyakorisága nem emelkedett egyértelműen, azok a panaszok viszont határozottan megszaporodtak, amelyek a kedvezőtlen, önmagunkat elhanyagoló életvitelünk folytán alakulhattak ki, például gyengülő koncentráció, alvászavarok, kimerültség és depresszív reakciók formájában.

A napjainkban oly gyakran átélt stressznek természetesen sok oka van, a mindennapok reális megterheléseitől kezdve egészen a saját magunkkal szemben támasztott túlzott elvárásokig. Munkacsoportommal több tanulmányt és cikket jelentettünk meg ebben a témában. E könyvben azonban nagyon is tudatosan le szeretnék mondani a kiégés-terápiák bemutatásáról, vagy olyan konvencionális stresszmegelőzési technikák leírásáról, mint például a sport, az alvás, a táplálkozás és a relaxáció. Sokkal inkább azt szeretném megvilágítani, hogyan hat a modern életmód és munkavégzés – beleértve az információs túltöltődést és a médiafogyasztás gondolkodásunkra gyakorolt hatását – a hogylétünkre és az emberi kapcsolatainkra. Elsősorban azokat a panaszokat szeretném kiemelni, amelyeket klienseim a digitális mindennapokban átélnek, valamint szeretném hangsúlyozni az okos önmenedzselés lehetőségeit, amelyek által agyunk és mi magunk is egészségesek és teljesítőképesek maradhatunk.

Az agyoptimalizálás kétes vágya

A „túl sokat” és a „mindent egyszerre” ugyanis nemcsak stresszt okoz, hanem közép- és hosszú távon részben igen jelentős teljesítménycsökkenést is eredményez. Ennek megfelelően egyre kedveltebbek azok a módszerek, amelyekkel fel tudjuk szabadítani a fejünket, és „mentálisan fittek” lehetünk. Pácienseimtől újra és újra megkapom a kérdést, felírnék-e nekik neuroenhancereket (azaz agyi teljesítményfokozókat). Néhány éve még félve, suttogva kérdeztek ilyet, ma már teljesen nyíltan. Több energiát szeretnének, erősebb koncentrációt, jobb memóriát, és lehetőség szerint tartósan jó hangulatot is.

Larissa Maier, a Kaliforniai Egyetem pszichológusa nemrégiben 15 különböző országból származó több mint 100 000 ember pszichostimuláns-szedési szokásait vizsgálta. A rendszeres agydopping gyakorisága ugyan egyes régiókban eltért egymástól, de mindenhol kedvelt volt. Svájcban a lakosság 2 százaléka nyilatkozott úgy, hogy rendszeresen fogyaszt teljesítményfokozó készítményeket, Franciaországban és Angliában ez az arány 4–6 százalék, Belgiumban és Kanadában 12, az Egyesült Államokban pedig majdnem 30 százalék volt. Az utóbbi években Európában mutatkozott a legnagyobb növekedés.[3]

Leggyakrabban olyan anyagokról volt szó, mint a modafinil{1} és a metilfenidát, ez utóbbit sok éve alkalmazzák a figyelemhiányos hiperaktivitás-zavar (ADHD) kezelése során. A statisztikába nem számítottak bele az olyan soft-doppingok, mint a koffeintabletta, az energiaitalok, a különböző magvak és a halolaj. Németországban jelenleg 3 százalék azoknak az embereknek az aránya, akik neuroenhancereket használnak a teljesítményük növelésére. Egyetemi hallgatók között ez az arány 5 százalék, sőt, valamivel még ennél is magasabb.[4]

A kémiai agydopping használata nem kockázatmentes – hosszú távon pedig nem is kifizetődő. A metilfenidát kritikátlan fogyasztása például komolyan megzavarhatja az egészséges ember agyának fejlődését, mivel akadályozza a neuroplaszticitást, azaz az agy azon strukturális képességét, hogy tanulási folyamatok útján idegsejt-összeköttetéseket építsen fel és hálózatokat alkosson.[5] A pszichostimulánsok a diagnosztizált figyelemzavarok kezelése esetén értékes gyógyszeres támogatást jelenthetnek, egészséges agyú emberek esetében azonban, akiknek a teljesítménycsökkenése többnyire a rossz önmenedzselés következménye, nincs értelme a fogyasztásuknak. A mellékhatások valószínűsége meghaladja a hasznukat, a szedésük pedig visszatartja az érintetteket attól, hogy felelősséget vállaljanak egészséges életvezetésükért. Nem az lenne a kívánatos cél, hogy hatékonyságnövelő szerekkel optimalizáljuk az agyunkat, hanem hogy fejlesszük érzékelésünk pontosságát, elmélyítsük a gondolkodásunkat, és lelki-szellemi nyugalomhoz jussunk annak érdekében, hogy zavartalanul dolgozhassunk fel mindent, amit érzékelünk. Agyunknak a digitális korban nem kémiai vagy technológiai upgrade-re („frissítésre”) van szükségre, hanem természetes segítségre.

Kipróbált módszerek a gondolkodás megrekedése ellen

A digitálisan közvetített információk tartós használata egyre erőteljesebb megrekedést okoz a gondolkodásban. Az angolszász nyelvhasználatban ezt az állapotot szeretik cognitive constipation („szellemi szorulás”) megjelöléssel illetni. A következő oldalakon azt mutatom be, hová vezethet ez, és hogyan védhetjük meg tőle magunkat anélkül, hogy egyben kizárnánk magunkat a digitális világból. Sokan, akik a tanácsomat kérik, már próbálkoztak „ellenintézkedésekkel” a gondolkodás megrekedése ellen, és több különböző módszert is kipróbáltak. Régóta kollektív igény, hogy időről időre kiszabaduljunk a hétköznapokból. Ahol pedig van igény, ott a piacok is gyorsan terjeszkednek. Ma már szinte átláthatatlan a különböző kezelések kínálata: BrainSpa, Neurowave-Training, Audi-Lights, Mind-Cinema, agyjóga, digitális méregtelenítés, természetesen minden olyan finoman és kíméletesen, ahogyan csak lehetséges.

A felsoroltak közül több módszer valóban megajándékozhat bennünket jótékony kikapcsolódással. A legtöbb esetben azonban, ha a szellemi teljesítmény és a testi egészség a szakmai és a magánéletben is egyre hanyatlik, az agy-wellness önmagában nem elegendő. Klienseim többségének többre van szüksége egy-egy rövid kikapcsolódásnál a mindennapi stresszből, főleg, ha utána mindent pontosan ugyanúgy csinálnak tovább, mint előtte. Hosszú távon akkor tudok nekik a legjobban segíteni, ha rámutatok az összefüggésekre egyfelől a szakmai és a magán életvitelük között, másfelől pedig megmutatom nekik a saját önszabályozási lehetőségeiket, és arra motiválom őket, hogy lépésenként, óvatosan változtassanak. Amire szükségük van, az nem egy gyorséttermi ajánlat, nem egy útközben, valamilyen alkalmazás használatával elvégzett „3 perces figyelemgyakorlat”. A fej szabad cselekvési terére, időre és türelemre van szükség, s nem utolsósorban bátorságra az új dolgok kipróbálásához. A felismerés és a cselekvőkészség életünk csendes pillanataiban áll elő, amelyekben a képernyő helyett saját magunk felé fordítjuk a tekintetünket.

A legújabb „fejet felszabadító” instant technikák megvásárolhatók, letölthetők, eszközök útján alkalmazhatók – az érintettek azonban nem tanulják meg felnőtt módon kezelni a digitális mindennapokat. Nem tudnak mentálisan autonóm módon cselekedni, hanem függők maradnak az alkalmazásoktól, szoftverektől és gépezetektől, amelyek készen kínálják az előregyártott terápiakonzerveket. Egy olyan kornak, amelyben az orvosi vagy pszichológusi szolgáltatásokat szórakozásként fogyasztjuk, a felelős öngondoskodás a vesztese. Elvész a tudat, hogy mi, emberek úgy csökkenthetjük a leghatékonyabban sok panaszunkat és tünetünket, ha megtanuljuk értelmileg és érzelmileg is jobban irányítani és ellenőrizni önmagunkat. A leírások, a technikák, az inspiráló emberek, akik elkísérnek bennünket utunkon, kétségtelenül hasznos támogatást jelentenek, azonban a legtöbb esetben nem spórolhatjuk meg az önmagunk felé fordulást, az önmagunkba nézést.

Már e helyen szeretnélek bátorítani: hidd el, benned is megvan a jó önmenedzselés minden feltétele. Az ember képes sikeresen felügyelni, irányítani és módosítani a gondolkodását és a cselekedeteit. Szeretnék bemutatni néhány különleges vívmányt, amely kiemeli az embereket az egyszerű emlősállatok közül, és pontosan ezt teszi lehetővé nekünk. Önmagunk irányítása természetesen nem mindig könnyű, és nem is mindig sikerül. Látni fogjuk, hogy a mindennapi folyamatok ellenőrzését igen sok tényező zavarja, ma valószínűleg több, mint eddig valaha. Mégis képesek vagyunk megtanulni világunk fokozódó digitalizálódása mellett is jobban kontrollálni magunkat, valamint természetesen és „agybarát” módon élni az egyre digitálisabb mindennapokban. A gépek és a processzorok lehetnek gyorsak, analitikusak és precízek. Te azonban még ennél is sokkal több vagy: okos.

Okos vagy

Személyesen ugyan sajnos nem ismerlek, mégis ki merem jelenteni, hogy okos vagy. Te ugyanis modern Homo sapiens vagy, nagy és barázdált aggyal. Ha mégis szeretnéd más bizonyítékkal is alátámasztani az állításomban foglaltakat, kérlek, ne egykori osztályfőnöködet hívd fel, és ne is egy egykor kitöltött intelligenciatesztet keress elő a fiók mélyéről. Mert az okosság nem egyenlő az intelligenciával vagy az értelemmel, még ha a mindennapokban gyakran és alaptalanul keverjük is ezeket a fogalmakat. Az okosság sokkal inkább az a képesség, hogy egy meghatározott helyzetben megfelelően tudjunk cselekedni egy cél elérése érdekében, vagy elhárítsunk valamilyen kárt. Az okosság túlmutat az elvont intelligencián; sok különböző aspektust foglal magába, mint például az értelmi és az érzelmi alapú megértést. Az okos emberek többnyire azért sikeresek, mert úgy gondolkodnak és cselekszenek, hogy azzal jobban elérjék a céljaikat. A magas IQ-hányados ehhez többnyire nem elég. Nagyon intelligens emberek is képesek nagyon is oktalanul cselekedni.

Aquinói Szent Tamás, az itáliai domonkos szerzetes és filozófus már a középkorban leírta az okosság fontos alkotórészeit, melyek a következők: egy tényállás átgondolása, mérlegelés, a lehetséges opciók és alternatívák megítélése, valamint a végleges döntés egy cselekvés mellett vagy ellen. Egy alkalommal egyenesen „minden erények anyjának” írta le az okosságot.[6] Okosnak lenni attól függ, milyen figyelmesen alkalmazzuk az értelmünket, mennyire vagyunk készek párbeszédbe vonni gondolatainkat és érzelmeinket, és hogyan irányítjuk és ellenőrizzük a viselkedésünket. Az okosság annak az eredménye, amit sikeres „kognitív és emocionális irányításnak” nevezünk.

Ennek az önirányításnak a képességét, amelynek eredményeképpen a legjobb esetben okosan döntünk és cselekszünk, évmilliók alatt, lépésről lépésre sajátítottuk el. Amiben nagy szerepet játszott az emberi agy fejlődése.

Az egértől az emberig

Több mint hárommillió éve már az ember számít a legfejlettebb aggyal rendelkező fajnak, legalábbis a mi bolygónkon (a Naprendszeren kívül nem állíthatom biztosan). Ez azonban nem volt mindig így. Minél messzebbre megyünk vissza az emlősök evolúciójában, annál egyszerűbb szerkezetű volt az agy. Ha például egy ember agyát összehasonlítjuk egy egér agyával, mindjárt első pillantásra feltűnik valami nagyon lényeges: az ember agya erősen barázdált, az egér agya ellenben sima. Az embernél a barázdálódás oka a „szürkeállománynak” is nevezett agyköpeny mérete, amely az idegsejtek nagy részét tartalmazza. Fajunk fejlődése során az agy ugyanis olyan erőteljesen növekedett, hogy az agyszövet csak gyűrődés eredményeképpen fért el a koponyában. Annak ugyanis másképpen hatalmasra kellett volna nőnie, ami viszont negatívan hatott volna a mozgásra, a haladásra, az egyensúlyra, illetve a gerincoszlop statikájára. Ha valamit összehajtogatunk, azzal helyet nyerünk. Ugyanezért hajtogatjuk össze a törölközőket is, mielőtt betesszük őket a szekrénybe, másképpen ugyanis nem férnének be. Az egér megengedheti magának, hogy lemondjon erről a helygazdálkodásról. Az agya megmaradhat viszonylag kicsinek, mert egy egér életében a szellemi kihívások meglehetősen szerények. Az egéragynak fel kell tudni dolgozni az érzékelés útján szerzett benyomásokat, motoros folyamatokat, vagyis az egér mozgását kell irányítania, és olyan fontos biológiai folyamatokat kell felügyelnie, mint az emésztés, a növekedés és egy egyszerűbb immunműködés. Lényegében véve ennyit és nem többet. Nem akarok igazságtalan lenni az olvasóim között előforduló egerekkel, de elég valószínűtlen, hogy egy egér elolvassa ezt a könyvet, mert pontosan ez az, amire nem képes. Gondolkodás, olvasás, beszéd, számolás, higgadt mérlegelés, hosszú távú tervezés, impulzuskontroll és komplex figyelemvezérlés ugyanúgy nem jutott neki osztályrészül, ahogyan öntudat sem.

Egy egér sok szellemi folyamata egyszerű inger-válasz mintáknak engedelmeskedik. Ami azt jelenti, hogy az idegpályák közvetlenül, vagy legfeljebb rövid kerülőutakon kötik össze az érzékszerveket az izmokkal és a funkcionális szervekkel, és reakciót váltanak ki. Az egérnek ezekre nincs nagyobb kognitív befolyása. Az éhség azonnali élelemkeresést jelent, hosszabb fontolgatás vagy habozás nélkül. A táplálék megszerzése azonnali evéshez vezet, mindenféle mérlegelés nélkül. Ezért futnak bele az egerek az egérfogóba: nem tudnak ellenállni a sajt illatának. Egy csapdát bizalmatlanul megvizsgálni, vagy az evési impulzusokat egy maguk által kitalált diétához igazítani ugyancsak képtelenek (még ha az egerek is lehetnek erősen túlsúlyosak). Az inger és a válasz között nincs határozott választóvonal. Az egér ettől még nem lesz kevésbé sikeres túlélő, csak éppen kevésbé rugalmas.

Nekünk, embereknek is vannak még olyan folyamataink, amelyek az egyszerű inger-válasz mintát követik. Többnyire egyszerű reflexekről van szó. Jó példa rá, hogy automatikusan elkapjuk az ujjunkat a forró tűzhelytől. Ez a reflex a gerincvelő szintjén szabályozott. Ahhoz, hogy elkapjuk az ujjunkat, nincs szükség kognitív vezérlésre. Lenne egyáltalán más lehetőségünk? A magas hőmérséklet észlelése (inger) és az ujj gyors elrántása (reakció) elegendő a helyzet megfelelő kezeléséhez. Ugyan végül a magasabb központok is kapnak egy másolatot arról, ami éppen történt, de magában a folyamatban nem vesznek részt. Ez időt takarít meg, és a cél elérését szolgálja, jelen esetben a megmenekülést a megégéstől.

Ezektől az egyszerű védekező reflexektől eltekintve nálunk, embereknél az agy fejlődésével egy egyre összetettebb gondolkodási szerkezet is kialakult, amely az inger és az ingert követő reakció közé kapcsolódott be. Ez által sikerült fajunknak sokoldalúan értelmeznie a környezeti ingereket, nem pedig egyszerűen csak regisztrálni őket. Elkezdtük értékelni, amit láttunk és hallottunk. Az érzékelés összetett és egyéni élménnyé vált, a gondolkodás, a mérlegelés, a perspektívaváltás és a kreatív megoldáskeresés képessége folyamatosan javult. Megtanultuk felügyelni és irányítani a viselkedésünket ahelyett, hogy csak ösztönösen cselekedtünk volna. Az agy minden egyes növekedési fokozatával erősödött az impulzuskontroll is, amelynek segítségével célirányosan és társadalmilag kívánatosan tudunk viselkedni, elnyomva a konkuráló zavaró ingereket, és elkerülve a rövidzárlati reakciókat.

Még ha az amerikai exelnökök esetében támadhat is bennünk némi kétség, az emberi siker a magánéletben és a szakmai életben is azon alapul, hogy nem vakon, fejetlenül és impulzívan cselekszünk, hanem megállunk, röviden átgondoljuk a helyzetet, távlati döntést hozunk, végül következetesen cselekszünk. A kognitív irányítás fejlődése tette lehetővé az emberi fajnak, hogy békében és harmóniában élhessen, családokban és törzsekben egyaránt.

A kognitív irányítással elérhető siker

„Az inger és a reakció között van egy szabad tér. Ebben a szabad térben található az a képesség, hogy megválaszthatjuk a reakciónkat. A reakciónkban a fejlődésünk és a szabadságunk húzódik meg.”

Viktor Frankl (1905–1997)

Tételezzük fel, valaki durván meglöki téged egy buszmegállóban. Az első (érthető) impulzusod az lenne, hogy az illetőt valamilyen erős kifejezéssel illeted. A szemed sarkából viszont észreveszel két gyereket, ezért higgadt maradsz és lenyeled a mérgedet. Végtére is az okosabb enged. Egy másik esetben egy buli alkalmával végigjáratod a pillantásodat a csábító büféasztalon, de visszafogod magadat, mert eszedbe jut, hogy a hét végéig le kell adnod két kilót. Egy ismét csak egészen más élethelyzetben ahhoz érzel kedvet, hogy online vásárolgass, miközben az íróasztalodnál ülsz és a záróvizsgádra tanulsz. A tavaszi kollekció mindössze néhány kattintásnyira van, de te megzabolázod magad, és inkább összeszeded a szükséges koncentrációt ahhoz, hogy mielőtt felfrissíted a ruhatáradat, még végigolvasd a fejezetet, és megválaszold az írásbeli kérdéseket.

Ez a három nagyon egyszerű példa is megmutatja, hogy a „siker” azon a képességen múlik, mennyire felügyeljük és kontrolláljuk a gondolatainkat, érzéseinket és impulzusainkat. Képesek vagyunk-e az egyszerű reflexeket megfontolt cselekvéssé változtatni. A gondolkodásunk és a viselkedésünk irányítása tette lehetővé nekünk, embereknek a példa nélküli fejlődést kognitív és szociális értelemben egyaránt, és ez döntő szerepet játszott fajunk evolúciós sikerében.

Ahogyan már említettük, az okos kognitív irányítás különböző agyi teljesítmények komplex összjátékából alakul ki. Ebben a könyvben megismerjük (és megtanuljuk becsülni) az egyes összetevőket. Ezen a helyen ezért most röviden csak annyit mondok: a kognitív irányítás fő helyszíne a prefrontális kéreg, azaz agyunk elülső lebenye, amely a hierarchiában magas helyet elfoglaló ellenőrzési és irányítási folyamatainak köszönhetően a legtöbb agyközpont felett utasítási joggal bír. Ezt „top-down rendszernek” is nevezzük, és különböző részterületekre, úgynevezett alrendszerekre oszlik, amelyek kölcsönösen támogatják egymást, és általában együttműködnek egymással.

Az egyik központi alrendszer a munkamemória. Ahogyan a neve is jelzi, információkkal „dolgozunk” benne. A munkamemória tárolja és kapcsolja össze egymással az aktuális információkat. Olyan kapcsolódások jönnek így létre, amelyek emlékekhez vagy új ötletekhez vezethetnek, de akár ahhoz is, hogy perspektívát váltsunk vagy prioritásokat határozzunk meg. Ez csak olyan helyen tud működni, ahol „minden egyszerre kerül terítékre”. Amikor például reggel átgondoljuk az előttünk álló napot, és elgondolkodunk rajta, hogyan tudnánk mindent elintézni, mi az, amit semmiképpen sem szabad elfelejtenünk, és mi az, amit végszükség esetén akár másnapra is halaszthatunk, akkor a munkamemóriánk nagyon aktív.

További fő összetevő a folyamatokat ellenőrző és kivitelező alrendszer (vagy központi végrehajtó): itt tudunk célokat kitűzni, cselekvéseket tervezni, átgondolni, figyelemmel kísérni, és szükség esetén szabályozással beavatkozni az éppen zajló folyamatokba. Az impulzusok kontrollja is itt zajlik. Ezért tudjuk betartani a diétánkat, és ezért tudunk unalmas adóbevallásokat kitölteni, holott közben valami egészen máshoz lenne kedvünk.

A harmadik alrendszer a figyelem. Ezt szeretném közelebbről is bemutatni. A figyelem ugyanis az a bizonyos vezérfonal, amely végigvezet bennünket ezen a könyvön – a tisztánlátás, a koncentráció és a kreativitás felé vezető úton.

Irodalomjegyzék

[1] Lohmann-Haislah, A., Stressreport Deutschland, B.f.A.u. Arbeitsmedizin, Editor. 2012.

[2] TK, Schalt mal ab, Deutschland – TK-Studie zur Digitalkompetenz 2021, T. Krankenkasse, Editor. 2021.

[3] Maier, L. J., J. A. Ferris, and A. R. Winstock, Pharmacological cognitive enhancement among non-ADHD individuals – A cross-sectional study in 15 countries. International Journal of Drug Policy, 2018. 58: p. 104–112.

[4] Middendorff, E., et al., Formen der Stresskompensation und Leistungssteigerung bei Studierenden – HISBUS-Befragung zur Verbreitung und zu Mustern von Hirndoping und Medikamentenmissbrauch. 2012.

[5] Urban, K. R. and W.-J. Gao, Performance enhancement at the cost of potential brain plasticity: neural ramifications of nootropic drugs in the healthy developing brain. Frontiers in Systems Neuroscience, 2014. 8(38).

[6] Luckner, A., Klugheit. 2012: De Gruyter.

ÉDESVÍZ WEBÁRUHÁZ
AKCIÓK • INFORMÁCIÓK

webaruhaz@edesviz.hu
00-36-30-781-5474
www.edesviz.hu

ÉDESVÍZ KÖNYVESBOLT
1053 BUDAPEST • MÚZEUM KRT. 23.

konyvesbolt@edesviz.hu
00-36-30-919-5314

ÉDESVÍZ KÖZÖSSÉG
ÉRDEKESSÉGEK • KÖNYVRÉSZLETEK • JÁTÉKOK

A mindennapokra!

ÉDESVÍZ KIADÓ

ÉDESVÍZ NAGYKERESKEDÉS
VISZONTELADÓINKNAK

nagyker@edesviz.hu
00-36-30-781-5474

ÉDESVÍZ + magazin
Cikkek az
EGÉSZSÉG • ÖNFEJLESZTÉS • EZOTÉRIA
témaköreiben

Érdekes információk szerzőkről és könyvekről

Keresd a www.edesvizkiado.hu címen

{1} Az EU-ban a súlyos mellékhatások miatt erősen korlátozott a modafinil felhasználása, emellett a készítmény használatának népszerűsítése büntetőjogi felelősségre vonással járhat – a Szaklektor.