Valamikor az idők kezdetén volt egy lélek, amely az univerzális működés során kettészakadt. A két fél külön utakon kezdett járni, de néhanapján egy kis időre újra találkoztak. Sok esetben fel sem ismerték egymást, csak összemosolyogtak, vagy véletlenül összeütköztek, vagy csak egy jelentéktelennek tűnő pillanatra egymás szemébe néztek. Néha előfordult, hogy egészen hosszú történetet írtak, mielőtt újra elváltak volna.

Röviden ennyi az ikerlelkek története. Most lássuk a hosszabb verziót.

Létezik egy ősi legenda, ami úgy tartja, hogy az Isten, felsőbb energia, Forrás – nevezzük így – megalkotta a központi lelket. Ebből az entitásból váltak ki a lelkek, amelyek egyszerre voltak férfiak és nők. Idővel ezek a részek szintén szétváltak, és így lettek férfivá és nővé a testiségben. Akadnak olyan elméletek, miszerint ez a szétválás Atlantiszon történt.

A két részre szakadás után mindketten megkezdték egyéni életeiket, hogy a megfelelő lelki érettség után a férfi és a női energia találkozzon, és egy egésszé olvadjon össze. Ilyenkor előfordul, hogy az egyik fél többletenergiát ad át a másiknak, ezzel gyengítve magát, de erősítve a másikat, és ez a folyamat végül egy új életet eredményez. Az így testet öltött lélek megkezdheti vagy folytathatja fejlődését.

Az ikerláng férfi és női lélekrésze a létezése során más lelkekhez is kapcsolódik. Ezek a karmikus kapcsolatok, amelyek nem minden életben jönnek létre. Amíg a karmikus kapcsolat lényege az, hogy tanítson valamit, amit már a születés előtt megbeszéltek a lelkek, addig az ikerlelkek nem egy karmát teljesítenek egymással; az ő feladatuk az újraegyesülés.

Minden ember, aki feltűnik az életünkben, okkal érkezik, mivel a lelkek a materializálódás előtt bizonyos feladatokat vállalnak. Felkészülnek, és kizárólag olyan tanulandó dolgokkal érkeznek, amivel meg tudnak küzdeni. Az új „test”, amibe születnek, már érzéseket kapcsol ezekhez a dolgokhoz, történésekhez, személyekhez. Emiatt nehezebb – de nem lehetetlen – végigcsinálni, amiért jöttek. Minden akadály, amit negatívan élnek meg, csupán egy lehetőség. A feladatokon keresztül megtanulnak dolgokat, amik a lélek fejlődéséhez, gyógyulásához vezetnek. Tehát vagy nyer, vagy tanul. Materiális síkon vagy jónak, vagy rossznak titulálunk egy-egy eseményt. A lélek viszont mindenképpen tanul.