KECSKÉS ÉVA

MANÓFÖLDE

manofolde beliv.indd 1

2023. 10. 30. 14:49

manofolde beliv.indd 2

2023. 10. 30. 14:49

KECSKÉS ÉVA

MANÓFÖLDE

manofolde beliv.indd 3

2023. 10. 30. 14:49

Copyright © KECSKÉS ÉVA, 2023

Minden jog fenntartva!

Kiadta a Publio Kiadó Kft.,

9178 Hédervár, Kont István utca 2.

publio.hu

Felelős kiadó: Alcser Norbert ügyvezető igazgató ISBN: 978-963-443-934-9

Szöveg © KECSKÉS ÉVA, 2023

Borító© Publio Kiadó Kft., 2023

Szerkesztő © Kovács Viktor

Korrektúra © Szél Ildikó

Illusztációk © Kecskés Éva, Záhonyi Zorka manofolde beliv.indd 4

2023. 10. 30. 14:49

Előszó

Szerettem, amikor a Nagymamám fejből mesélt nekem.

Ilyenkor beleszólhattam a történet alakulásába, saját magamat is beleképzelhettem a mesébe. Egész felnőttkoromra kihatott ez az élmény, és szerettem volna ezt továbbadni a gyermekeimnek, ezért velük folytattam a Nagymamámtól tanult módszert.

A lányaimon láthattam, hogy ugyanúgy élvezik. Ők is szeretnek közreműködni a mesében. Most már az unokám hall-gatja nagy élvezettel a szappanbuborékban utazó Törpike történeteit, aki egy kislányhoz látogat el minden este.

Így aztán már három generáción tapasztalom, hogy nincs elavult mese. Bármennyire felgyorsult a mai világ, ezek a mesék ugyanúgy hatnak, mint amikor sok évtizeddel ezelőtt én hallgattam őket.

Általában a gyerekek nem szeretnek aludni, főleg akkor nem, amikor a szüleik ágyba parancsolják őket. A mesében szereplő kislány is ilyen. A mesét olvasó vagy hallgató gyerekek könnyen azonosulnak ezzel.

Törpike segítségével a kislány egy szappanbuborékban utazva ellátogat Manóföldére, ahol az apró Manócskákkal olyan kalandokat él át, ami által nemcsak élményekkel lesz 5

manofolde beliv.indd 5

2023. 10. 30. 14:49

gazdagabb, de alaposan el is fárad, és mire ágyba kerül, már könnyen el tud aludni.

A mesét olvasó gyerekek olyan történeteket élnek át, ame-lyek legtöbbször viccesek, de ugyanakkor tanulságosak is.

Észrevétlenül tanulják meg az egymás iránti törődés, odafi-gyelés fontosságát, a rászorulók segítésének örömét anélkül, hogy egy cseppet is éreztetnék más képességű társukkal, hogy bármiben is kevesebbek lennének, mint a többiek. Mindezt úgy, hogy nem komolykodó és okító a mese, sőt! Sokkal inkább könnyed és szórakoztató. A tanulság észrevétlenül bújik meg a sorok között.

Az olvasó szülő előtt ott a lehetőség, hogy változtatás nélkül felolvassa a történeteket, vagy egy bizonyos ponton felajánlja a gyermekének, hogy ő válasszon, mi legyen az aznapi sztori.

Ez utóbbi esetben együtt formálhatnak új meséket a kerettör-téneten belül.

Unokámnak körülbelül négyéves korában kezdtem manós mesét mondani. Mindig az aktuális szellemi szintjének meg-felelő dolgok történtek Manófalván, és ő csillogó szemekkel sorolta az ötleteit. Volt, amikor rám bízta a mese alakítását, amit igyekeztem viccesen előadni. Egész életemben emlékez-ni fogok hangos kacagására, a legnagyobb elismerés pedig az volt, amikor a végén azt hallottam:

– Mimi! Még egy manós mese belefér?

Szeretném ezt a csodát, amit éveken, évtizedeken keresztül estéről estére átéltünk, továbbadni, megörökíteni, felajánlva a lehetőséget minden anyukának, apukának, nagyszülőnek, 6

manofolde beliv.indd 6

2023. 10. 30. 14:49

hogy olyan közös élményeket élhessenek meg, amikre évtize-dekkel később ők is könnyes szemekkel gondolnak vissza.

Hálás vagyok az én türelmes és fantáziadús Nagymamámnak, hogy megajándékozott azzal a lehetőség-gel, hogy immár 64 évesen megvalósíthatom azt az álmomat, hogy az ő szellemi örökségét papírra vethetem.

7

manofolde beliv.indd 7

2023. 10. 30. 14:49

8

manofolde beliv.indd 8

2023. 10. 30. 14:49

Első találkozás

Veletek is előfordul, hogy nehezen alszotok el?

Bizony, sok kisgyerek nem szeret aludni! Esténként, amikor még játszanátok, de anya azt mondja: Most már irány az ágy!

No, akkor mesélek nektek valamit!

Volt egyszer egy kislány. A nevét nem árulom el, mert ez egy olyan mese, amiben ti is lehettek a főszereplők. Hívhatjátok tehát úgy, ahogy benneteket hívnak, ha kisfiú vagy, akkor legyen ő is kisfiú!

Nos, a kislány az esti lefekvés után csak forgolódott az ágy-ban, sehogy nem jött álom a szemére. Már azon gondolkodott, hogy felkel és megkéri az anyukáját, hogy mellé bújhasson az ágyba. De akkor…

Egyszer csak halk kopogást hallott az ablak felől. Mi lehet ez? Talán egy cica? Vagy egy eltévedt mókus? Felkelt és óvatosan az ablakhoz osont. Kikerekedett a szeme attól, amit látott.

9

manofolde beliv.indd 9

2023. 10. 30. 14:49

10

manofolde beliv.indd 10

2023. 10. 30. 14:49

Egy szép színes szappanbuborék lebegett az ablak előtt, és egy kis törpike volt a belsejében! Kedvesen mosolygott a kislányra.

– Beengedsz, ha szépen kérlek?

A kislánynak tátva maradt a szája, annyira meglepődött.

Kinyitotta az ablakot, a szappanbuborék pedig lib-lib-lib. .

belibegett a szobába. A törpike kettőt tapsolt (segítsetek neki, ti is tapsoljatok!), és kipukkant a buborék.

– Szia, kislány! Törpi vagyok. Van kedved kalandozni velem egyet? Elviszlek valahova, ahol még álmodban sem jártál!

– Öööö... hát jó, de hogyan viszel el?

– A szappanbuborékban! – felelte Törpi.

– Jaj, hát engem nem bír el az a buborék! – nevetett a kislány.

– Gyere bátran! Próbáld ki!

Azzal kettőt tapsolt (ti is!), és újra ott lebegett a buborék a szoba közepén. Láss csodát! Mindketten beleléptek, a buborék lassan emelkedni kezdett, és lib-lib-lib. . kilebegett az ablakon a kislánnyal és Törpikével a belsejében.

Lebegtek egyre feljebb, feljebb. Már egészen aprónak látszottak a házak alattuk.

– Hova megyünk, Törpi?

– MANÓFÖLDÉRE!

– Manófölde? Még sosem hallottam róla!

– No, akkor nyisd jól ki a szemed, mert megérkeztünk!

11

manofolde beliv.indd 11

2023. 10. 30. 14:49

A kislány lenézett és nem akart hinni a szemének. Alattuk egy szép rét volt, mellette apró házacskák sorakoztak, a házikók mögött erdő, de minden iciri-piciri volt. A fák, mint a ti kertetekben egy fűszál, a házikók, mint egy kicsi ékszeres doboz.

Leereszkedtek a rétre a buborékkal, kettőt tapsoltak (már ti is tudjátok, mi történt…).

– Látod, kislány, ez itt a Nagyrét! Mi ugyan kicsinek látjuk, de az apró manóknak, akik itt élnek, bizony óriásinak tűnik!

Manófalva eseményei főleg itt történnek. De hol vannak a manócskák? Biztosan elbújtak valahova, mert megijedhettek tőled! Na, de várjunk egy kicsit! Ne nagyon mozogj, ne hadonássz, csak várj!

Nem kellett sokáig várni, mert egyszer csak megmozdult egy bokor. Nem nagyon, épphogy észre lehetett venni.

Felbukkant mögötte egy apró kis sapkás fejecske. De ahogy felbukkant, már vissza is húzta a buksiját és lapított a bokor mögött. Még a bokor is kicsit zizegett, mert a manócska remegett félelmében, annyira, hogy remegtette a bokrot is.

– Sapi! – kiáltott Törpi. – Gyere elő nyugodtan, nem kell félned! Különleges vendéget hoztam hozzátok! Gyere, ismerkedjetek meg!

Lassan, nagyon lassan megjelent egy apró lábacska a bokor mögül, aztán kidugta a másik lábacskáját is, és ugyan még mindig remegve, de ott állt egy pindurka manó, vicces kis sapkával a fején.

– Szia, Sapi! – köszöntötte a kislány. – Gyere! Ne félj tőlem!

Soha nem bántanálak, hidd el!

12

manofolde beliv.indd 12

2023. 10. 30. 14:49

13

manofolde beliv.indd 13

2023. 10. 30. 14:49

Sapi óvatosan közeledett a kislány felé, majd, amikor egész közel ért hozzá, vékony kis cérnahangon annyit mondott:

– Jó illatod van! Barátság illat!

Pár perc múlva már nemcsak egy bokor mozdult meg, hanem szinte mindegyik, ami Manóföldén valaha kinőtt a földből. Jöttek a manócskák, csak jöttek, mind a kislányra voltak kíváncsiak.

– Hányan vagytok? – csodálkozott a kislány.

– Százan! Azt hiszem – mondta egy szőke hajú, copfos manólányka. – Nem biztos, mert nem túl jól számolunk.

– Ő Copfi – mutatta be Törpike a kislánynak.

– Ha akarjátok, ebben segíthetek! – mondta a kislány. – Én egész jól számolok már, mert járok iskolába.

– Iskola? Az meg mi? – kérdezte Copfi.

– Nem tudod? Nálatok nincs iskola? Ó, csinálok én iskolát nektek, meglátjátok, milyen érdekes dolgokat fogtok ott hallani!

Na, erre a bejelentésre felbolydultak a manócskák!

Izgatottan tervezgettek, ki mit szeretne először megtanulni, ki kinek lesz a padtársa… Úgy képzeljétek, hogy a száz manócska (ha valóban annyian voltak) egyszerre „cincogott”

manóhangon, egymást túlkiabálva.

– Elééég! – szólt rájuk a kislány. – Semmi értelme egyszerre beszélni! Elmondom, mit tervezek, jó?

Készítek nektek gyufásdobozokból padokat. Székecskéitek vannak?

– Igeeen! Mindenkinek van a házacskájában! – mondta egy göndör barna hajú manócska. – Majd azokat kihozzuk a Nagyrétre és a padok mögé tesszük. Ja, és Fürti a nevem!

14

manofolde beliv.indd 14

2023. 10. 30. 14:49

Jegyezd meg, jó? Szeretném, ha legközelebb már így szólítanál!

– kacsintott a kis huncut manó.

– Jól van, Fürti, máris megjegyeztem a nevedet! Amint lehet, hozok nektek iskolai táblát, persze picit, ami hozzátok illik.

Majd elvágom valahogy az otthoni játéktáblámat és szabok belőle akkorát, ami a ti iskolátokhoz kell. És persze hozok krétát is.

Szégyenlősen előlépett egy manólányka.

– Elárulnád, kérlek, hogy mi az a RÉTA?

A kislány úgy nevetett, hogy alig tudott megszólalni.

– Réta? Hát olyat még én se ismerek! Kréta! Az olyan, mint a ceruza, csak a táblára írnak vele. Ha már nincs szükség arra, amit krétával felírtunk, egyszerűen le lehet törölni egy szi-vaccsal a tábláról.

– Juj, ez igazán érdekes! –mondta Zsebi. Gondolom, kitaláljátok, honnan kaphatta a nevét. Bizony, ő odáig volt a sok- és nagyzsebes nadrágokért! Sok mindent el tudott dugni bennük. Volt ott szinte minden: spárga, törött gomb, manógesztenye, pici bogyók, és még ki tudja, mi minden.

Ha valakinek szüksége volt valamire, csak ment Zsebihez, aki komótosan kipakolta az összes zsebét, egyenként gyönyörködve a gyűjteménye minden darabjában, és ha szerencsések voltak, találtak is olyat, ami miatt megkezdődött a zsebben kutatás.

Lassan minden terv elkészült Manófölde iskolájáról. Ideje is volt indulni haza. Törpi udvariasan a szappanbuborékhoz kísérte a kislányt, aki mosolyogva integetett minden manócs-kának, ők pedig megint egyszerre beszélve kiabáltak incifin-ci manóhangon:

15

manofolde beliv.indd 15

2023. 10. 30. 14:49

16

manofolde beliv.indd 16

2023. 10. 30. 14:49

– Szia, kislány! Gyere holnap! El ne felejtsd! Megígérted!

Törpi és a kislány beléptek a szappanbuborékba, majd kettőt tapsoltak, és lib-lib-lib-lib, felemelkedtek a levegőbe.

Valószínűleg most gyorsabb lebegésre kapcsolt a Törpike, mert hipp-hopp, szinte otthon is voltak a kislány ablaka előtt.

– Törpike, nagyon köszönöm, hogy ilyen érdekes helyre vittél engem, és hogy ilyen különleges barátokat szereztél nekem! Holnap ugye megint jössz értem?

– Hát persze! Ki nem hagynám a találkozást! De most elköszönök, jó éjszakát kívánok neked!

– Neked is, Törpike!

Alighogy becsukta az ablakot a kislány a Törpike után, már zuhant is az ágyába. Olyan fáradt és álmos lett a nagy kaland után, hogy bizony háromig se kellett volna számolnia, már aludt is.

17

manofolde beliv.indd 17

2023. 10. 30. 14:49