Table of Contents

- 1. fejezet

- 2. fejezet

- 3. fejezet

- 4. fejezet

- 5. fejezet

- 6. fejezet

- 7. fejezet

- 8. fejezet

- 9. fejezet

- 10. fejezet

- 11. fejezet

- 12. fejezet

- 13. fejezet

- 14. fejezet

- 15. fejezet

- 16. fejezet

- 18. fejezet

- 19. fejezet

- 20. fejezet

- 21. fejezet

- A Galaktikus Teremtmények

- Ajánló

- A szerző bemutatkozása

A Sydney kísérlet

avagy

az ebugatta Sydney-kísérlet meglepően korai eredménye

Gabriella Vento

Copyright © Gabriella Vento 2023

Minden jog fenntartva. A könyv bármely részletének közléséhez a kiadó előzetes hozzájárulása szükséges.

Az elektronikus könyvet kiadja a HELMA Kiadó.

Cím: 8630 Balatonboglár Szabadság u. 75.

Telefon: +36 (30)499-34-77

E-mail cím: info@helma.hu

Webcím: www.helma.hu

A kiadásért felel a HELMA Kiadó ügyvezetője Dvariecki Bálint

Kiadás dátuma 2023.

ISBN 978-615-6559-34-0– – –

A borító Szopos Katalin munkája.

A szerzőről és a kötetről további információk elérhetők az alábbi internetes felületeken:

A HELMA kiadó hivatalos Weboldala: www.helma.hu

HELMA Youtube csatorna: https://www.youtube.com/@HelmaKonyvek

HELMA Instagram: https://instagram.com/helmakonyvek?igshid=YmMyMTA2M2Y=

HELMA Tik-tok csatorna: https://www.tiktok.com/@helma_konyvek

HELMA facebook oldal: https://www.facebook.com/HelmaKonyvek

Helma Vendéghang podcast elérhetőségek:

- Anchor.fm

- Spotify

- Google Podcast

- Apple iTunes

-RSS: https://anchor.fm/s/976b6eac/podcast/rss

Tartalom

1. fejezet

2. fejezet

3. fejezet

4. fejezet

5. fejezet

6. fejezet

7. fejezet

8. fejezet

9. fejezet

10. fejezet

11. fejezet

12. fejezet

13. fejezet

14. fejezet

15. fejezet

16. fejezet

18. fejezet

19. fejezet

20. fejezet

21. fejezet

A Galaktikus Teremtmények

Ajánló

A szerző bemutatkozása

1. fejezet

2023. március 15. reggel 8 óra 50 perc

Sydney, Ausztrália

A Sydney Egyetem Ausztrália legrégebbi egyeteme, és a világ egyik vezető intézményeként tartják számon. Törzsi földekre épült. Az egyetem Állatorvos-tudományi Kara a 19. században jött létre, ma körülbelül 700 hallgatója van.

Tiana, az Idegsebészet gyakornoka sietősre fogta lépteit. Ma korán kellett volna kezdenie, hogy előkészítse a műtétet.

- A francba, megint el fogok késni - gondolta. Hosszú, sötétbarna haja lófarokba volt tűzve, a szeme aggodalmat tükrözött, de ott látszottak még nyomokban a tegnapi randevú emlékei is.

Ahogy elhaladt a régi Quadrangle, egy impozáns, régi homokkő épület mellett, megpillantotta a torony óráját, pont reggel 9-et mutatott.

Hamarosan a kis réztáblával felszerelt kapuhoz ért, a táblára ezt vésték:

ÁLLATORVOSI FŐISKOLA

IDEGSEBÉSZET

Ben, a másik gyakornok már ott volt, és a műszereket készítette elő. Ben húszas évei kezdetén járhatott, 180 cm magas, egészen jóképű férfi volt, gondosan fésült fekete hajjal és egy kis kecskeszakállal. Jól ápolt férfi benyomását keltette, talán a zoknit kivéve. Két különböző színű zoknit viselt.

Miközben az agyat térképező működését mérő műszereket kalibrálták, igyekeztek Tiával elkerülni egymás tekintetét. Tiana elrejteni próbálta a tényt, hogy ma reggel Bennél ébredt fel, mindössze 25 perccel ezelőtt.

- Ideje összeszednem magam, perceken belül itt lesz a professzor. - gondolta.

Prof. Emery T. Salvis, egyetemi docens, az idegsebészet vezetője belépett a laborba, ledobott egy csomó papírt az asztalára, és lehúzta a fekete táblát, így mindenki számára láthatóvá tette annak tartalmát.

Körülbelül 165 cm magas volt, szürkés hajjal, tisztára borotvált arccal és kissé magas hangszínnel.

- Két egészséges, ép keverék kutyán fogunk műtétet végezni, V-1. 3 éves szuka és V-2. 6 éves kan.

Mindkét állaton 2-2 szondát helyezünk be a thalamusba és a hippocampusba. MRI segítségével meghatározzuk a koponyametszés pontos helyét, a két, egyenként 0,04 milliméter átmérőjű elektróda ezt követő beépítéséhez. Az elhelyezés pontosságának biztosítására új, számítógéppel vezérelt térképezési rendszert alkalmazunk.

Ben az asztal mellett ült, és unatkozva a tollával játszott; az elmúlt hetekben már sokszor hallotta ezeket a részleteket. Levertnek érezte magát. Tudta, érzelmileg el kell határolódnia a kísérlet kutyáitól. Ott volt Tiana, de itt és most távolságot kellett tartania tőle is, és nem volt senki és semmi, ami a ma eseményeit elviselhetőbbé tette volna.

Valami okosat kellene kérdeznem most – gondolta.

- Mennyi ideig tart a műtét utáni gyógyulás? - kérdezte.

- Jó kérdés! - válaszolt Professzor Salvis. - Mivel a szondák meglehetősen kicsik, az állatok várhatóan egy héten belül felgyógyulnak. Futni talán még nem fognak, de arra számítunk, hogy kielégítő egészségi állapotban lesznek. - mondta a professzor egy csipetnyi mosollyal.

- Ekkor megérnek a feltételek arra, hogy elkezdjünk a szondákkal különböző mértékű impulzusokat küldeni az agyukba, hogy megtaláljuk azt a stimulációs módot, melyet majd epilepsziás kutyákon alkalmazhatnak. A rendszer folyamatosan figyelni fogja az életfunkcióikat és az agy tevékenységüket is. Ben, itt tudnál maradni ma éjszakai ügyeletre? Az operációt követően folyamatosan figyelnünk kell a kísérleti állatokat.

- Igen, főnök, semmi gond. Bent tudok maradni.

Az operáció tervek szerint zajlott le. Estére Ben egyedül maradt a laborban. Borongós hangulatban volt. Az éjszakai ügyelet miatt most akkor elmarad a mai randevú a barátnőjével. Semmi mással nem vigasztalhatta magát, mint egy “Licorice” édesgyökér tartalmú, ánizsos, gumicukor kukackával, amit egy rég elfelejtett zacskóban, a fiókjában talált. Mindig is szerette ezt a csemegét íze és nyugtató hatása miatt.

Amikor elment, hogy ellenőrizze a kutyákat, mindketten aludtak, ahogy az az alkalmazott mély érzéstelenítés mellett várható volt, de a ketrecajtó zaja felébresztette a V-2-t. Miközben Ben megtöltötte a vizes tálkáját, egy kis darab Licorice esett a vízbe, és ezt nem vette észre egészen addig, amíg V-2 nem kezdett falánkul inni. Egy percen belül végzett a tál vízzel, és így szabaddá vált a kis fekete rágódarab az alján. Rövid szaglászás után sietve felfalta, majd hálásan csillogó szemekkel Benre nézett. „Ez finom volt, van még? ....légyszi....?"

- Nem adhatok többet, haver! Már legalább 2 pontját megszegtem a Vállalati Szabályzatnak azzal, hogy ennivalót vittem a laborba, ettem, miközben foglalkoztam veletek, és még most is... azzal, hogy beszélek hozzád. - V-2 elkezdte kaparni a ketrecet és láthatólag felizgatta magát a dolgon. Ben nem volt a helyzet magaslatán, mert nagyon sajnálta az állatokat azért, ami következik a kísérlet során: a következő órában elosztotta köztük a zacskó teljes tartalmát; még 3 darabot adott a V-2-nek, és - miután V-1 is felébredt és kért - még neki is 4 darabot, úgy, hogy a zacskóban már nem maradt egy sem.

Egy óra múlva újra ellenőrizte a kutyákat. Közben eszébe jutott, hogy azonnal el kell takarítania az esetleg ott maradt Licorice darabkákat, mielőtt bárki meglátná őket és rájönne, mi történt.

Már messziről észrevette, hogy a kutyák alszanak. Ahogy közelebb ért, meglátott valamit, ami hirtelen megállásra késztette. Lehunyta a szemét, majd újra kinyitotta.

Ez lehetetlen!.... Nem akart hinni a saját szemének.

Úgy tűnt, V-2 megevett 1 darabot, de 3 darab 2 centis fekete Licorice még mindig a ketrecében volt. Pontosabban 3 darab volt az ő ketrecében és 3 darab V-1 ketrecében is.

És a látvány, ami megállította; a 3 gumicukor kukac egy tökéletes, egyenlő oldalú háromszögbe volt rendeződve. MINDKÉT ketrecben.

Elméje működni kezdett, elővett egy darab papírt, és ezt írta:

1. tény. 2 kutyának 2-2 szondát helyeztek el az agyában.

2. tény. Mindkét kutya 3 kis tárgyat rendezett el tökéletes geometriai alakzatba.

3. tény. A tárgyak Licorice darabok voltak.

egy kicsit habozott, majd hozzátette:

4. tény. Ha ezt elmondom valakinek, kirúgnak.

Bámulta a vonalakat a papíron, és kezdte kicsit jobban érezni magát. Mintha a leírt tények valóságosabbá, vagy valahogy hihetőbbé tennék ezt az egészet.

Felszedett minden gumicukordarabot a ketrecekből, majd lassan tovább írta:

5. tény. Mindkét kutya evett 1-1 darab Licorice darabot.

.

Kérdések:

- Hogyan értek el olyan értelmi szintet, ahol geometriai alakzatokat tudnak létrehozni?

- Hogyan lehet, hogy mindkét kutya ugyanezt tette, noha nem láthatták egymást?

- Kommunikáltak egymással? Hogyan?

- A kutyák VELEM akartak kommunikálni az alakzatok létrehozásával?

Ben egy pillanatra megszédült, de aztán lenyugodott.

"Meg kell találnom a válaszokat, méghozzá egyedül kell megtalálnom őket." - mondta magában.

Már majdnem 6 óra volt, hallotta amint Lucas közeledik a folyosón.

Mélyen a zsebébe süllyesztette a kézírásos papírt, majd felkapta a táskáját és távozott.

2. fejezet

Néhány perccel délután 5 előtt Ben üzent Tianának.

- Látlak ma este?

Tiana gyorsan válaszolt:

- Nekem is hiányzol, de hétfőn vizsgázom.

-Tia, ez valami más... valami nagyon furcsa, és potenciálisan nagyon jelentős.

- Mi a... oké, találkozunk akkor este 8-kor, nálam.

***

- Spagettit készítek - mondta Tiana, miközben kinyitotta az ajtót Bennek.

- Én meg történelmet csinálok!!! - mondta izgatottan Ben.

- Mi a fene? - mondta Tiana

- Nézz ide....nézd meg! - Ben magán kívül volt.

Tiana ránézett a képre:

Ott a két kutya a ketrecükben, de ... mik azok a fekete darabok a padlón?

- Ben, megőrültél? ENNYIRE unatkoztál? Könnyen kirúghatnak emiatt. - Amúgy mik ezek a darabok?

- Nem számít, mik ezek a darabok, és nem számít, ha kirúgnak. Az számít, hogy NEM ÉN TETTEM ezt!

Csend telepedett a szobára és a két fiatal szerelmesre.

- Szóval... azt akarod mondani, hogy valaki bejutott oda? Ki tenne ilyet, és ami a legfontosabb, miért? - kérdezte Tiana.