Budapest, 2024

Copyright © Janecskó Kata, 2024

© XXI. Század Kiadó, 2024

Borítófotó © Shutterstock

ISBN 978 963 568 534 9

TARTALOM

Bevezetés

Szemtől szemben

Kibervadászok

Több mint biznisz

Ki, miért, hogyan?

Függelék

Jegyzetek

Köszönetnyilvánítás

Bevezetés

Hol van az a nyár,
hol van az a szerelem drágám?

Szárnyaid már a zaciban, angyalkám.1

Krisztinának2 rettenetesen fájt a szeme. Számított rá, hogy nem lesz kellemes a lézeres szemműtét utáni pár nap, de a valóság mégis mellbevágó volt. Hiába engedték haza az orvosok, hiába nem kellett már viselnie a szemtakarót, még közel sem volt túl a nehezén. Alig résnyire tudta csak kinyitni a szemét, különben éles, égető fájdalom hasított bele. Nem volt mit tenni: behúzódott a hálószobába, feküdt az ágyban, és próbálta kibírni. Odakintről, a szobaajtón túlról jövés-menés hallatszott, pakolás zaja szűrődött be. Hát persze, Zsolti mondta, hogy a haverjával intézik, hogy az ablakcsere idejére, amit kissé szerencsétlenül pont a szemműtét utánra időzítettek, átköltözzenek egy másik lakásba. Tehát most rakodik szó nélkül. Milyen szorgalmas, milyen figyelmes.

Kába volt a fájdalomcsillapítótól. Azt is Zsolti, a gondoskodó, jó Zsolti adta neki. Hogy talán többet, erősebbet adhatott a kelleténél, annak az eshetősége csak sokkal később villant be neki. Hogy is gondolt volna akkor még ilyesmire!

Krisztinának a legrosszabb rémálmában sem jutott volna soha eszébe, hogy a férfi, akit szeret és akiről úgy tudja, hogy viszontszereti őt, aki tizenhárom hónapja a párja, akivel együtt ünnepelt születésnapot és karácsonyt, akivel közös jövőt tervez, az majd épp a félvaksága idején ellene fordul, kíméletlenül kifosztja, sőt, kisemmizi, zsebre téve a pénztárcájában lapuló utolsó ötszázasát és a fia ballagási ajándék pénzét is.

De Zsoltit aznap este már nem lehetett elérni telefonon. Ha csak újra meg újra kicseng, vagy állandóan foglaltat jelez a készülék, sőt még ha valaki ki is nyomja, és így bontja a vonalat, az persze adhatott volna okot aggodalomra, de ugyanakkor megnyugtató is lehetett volna annyiban, hogy még mindig a normális, hétköznapi világ keretei közt zajlanak a dolgok. A helyzet azonban nem ez volt. Zsolti telefonszámán közönyös géphang jelentkezett: a hívott számon előfizető nem kapcsolható.

Krisztinát akkor este rossz előérzet fogta el, és ahogy telt az idő, egyre erősödött. A homályos félelem másnap reggel egy csapásra beigazolódott, a sejtés kőkemény valósággá vált. Ezen a reggelen Krisztina a szüleivel együtt elment ahhoz a lakáshoz, ahol a tervek szerint az ablakcsere idején meghúzódtak volna, és amely legjobb tudomása szerint Zsolti lakása volt. A csengetésükre Zsolt helyett egy vadidegen nő nyitott ajtót, egy kétgyerekes anya. A lakásban ő lakott. Krisztina ma azt mondja: akkor egyik pillanatról a másikra vált világossá a számára, kivel, mivel is volt dolga.

Zsolti ekkor kapta a ragadványnevét: Patkány. Merthogy az áldozatai egymás közt ma már csak így emlegetik Magyarország egyik leghírhedtebb, nagypályás, szerelemben utazó csalóját.

Csaló, szélhámos, svindler, simlis, imposztor, szemfényvesztő, svihák, pernahajder, széltoló, hantás, hamiskártyás, rafkós, hóhányó, lókötő. A csalásnak épp olyan sok arca van, ahány neve az elkövetőknek. Ebben a könyvben arról az egyről lesz szó, amit az egyszerűség kedvéért romantikus csalásnak fogok nevezni, bár – és ezt fontos elmondani – természetesen magában a bűncselekmények elkövetésében az égvilágon semmi romantikus nincs, viszont a hazug kép, amit ezek a bűnözők az áldozataiknak festenek saját magukról és kettejük kapcsolatáról, legfőképp pedig az idilli közös jövőről, az nagyon is romantikus.

Romantikus csaló az én értelmezésemben mindenki, aki szerelmet színlelve csal ki pénzt valakiből, legyen kis- vagy nagystílű, az internetes univerzum tízdollárokért is lehajoló, sablon szerint dolgozó, a személyes találkozásig soha el nem jutó napszámosa, vagy épp a maga hús-vér valójában vadászó, Leonardo DiCapriótól megihletett álpilóta.

Azt, hogy írni tudjak ezekről a történetekről, bátor nők tették lehetővé. Olyan nők, akik valamikor belegabalyodtak egy-egy romantikus csaló hálójába, és mostanra eljutottak odáig, hogy az értetlenség és az áldozathibáztatás esélyével is számolva, azt vállalva, megerősödve beszéljenek az életüknek erről a szerencsétlen korszakáról. Vannak köztük, akiknek sikerült hosszú időre rács mögé juttatniuk az állovagjukat, mások még csak most tartanak ennek az útnak az elején, és olyanok is akadnak, akiknek nem sok vagy épp nulla reményük van arra, hogy a törvény igazságot tegyen az ügyükben. De mindannyiuknak jó oka volt a megszólalásra: szeretnének segíteni, hogy mások ne járjanak úgy, mint ők, ha pedig már megtörtént a baj, akkor a részvétlen közvélemény ne egyedül őket tegye felelőssé.

SZEMTŐL
SZEMBEN

1. fejezet

Micsoda fess udvarló,
önnek való épp e legény.3

Krisztina az a fajta nő, akire elismerőn azt szokás mondani: „ad magára”. Legalább tíz-tizenöt évet nyugodtan letagadhatna a korából. Karcsú és sportos, ahogy fekete nadrágban, fekete felsőben átvág a főtéri kávézón, a nyugodt belső asztal felé tartva. Oda ülünk le beszélgetni. Februári péntek délután van a szürke-szomorkás kelet-magyarországi városban, Krisztina kirí a környezetből: olyasvalaki, akin összhangban van minden: szőke, vállig érő haja, jó ízléssel készített, finom sminkje, szép ékszerei. Kerüli a feltűnést, kedves, halk szavú.

Nehéz elképzelni Zsolti oldalán, Zsoltién, akinek mindkét izmos alkarját színes tetoválások borítják, és aki az egyik körözési fotóján szemkápráztatóan tiritarka, szűk felsőben feszít.

Ők ketten 2019-ben egy netes társkeresőn, a Badoon ismerkedtek meg.

Zsolti profilképe nem volt szívdöglesztő, de érdektelen sem. Amolyan igen is, nem is – Krisztina most utólag így fogalmazza meg első benyomását. A profilkép amúgy szelfi volt, amin Zsolti deréktól felfelé látszott, ott készítette, abban a bérelt lakásban, amiről – mint később kiderült – csak hazudta, hogy az övé. Szó sem volt arról, hogy Krisztina szíve rögtön nagyot dobbant volna a láttán, de az a férfiarc a fotón nem is volt számára teljesen közömbös. Mindenesetre Zsolti kapott egy esélyt.

Viszonylag hamar tudtak találkozni. A legelső randevú, amit sétálással és beszélgetéssel töltöttek, meggyőző volt. A találkozó végén Zsolt hazakísérte Krisztinát, utána pedig elkezdtek érkezni az udvarló-bókoló üzenetek.

Kriszti azt mondja, utólag belegondolva túlzásnak kellett volna tartania, amikor rögtön az elején ilyeneket olvasott a telefonja kijelzőjén: „Te vagy az a nő, akire egész életemben vártam.” Ma már nem dőlne be efféle szövegnek.

De Zsoltnak szerencséje volt. A kezére játszott, hogy Krisztina túl volt egy házasságon, ami „tíz évig semmiről nem szólt”. A férjével mintha csak lakótársak lettek volna, semmi több, nem voltak közös programjaik, soha nem kapott egy szál virágot sem. Zsolti példásan hozta ennek az ellenkezőjét. Mindennel elhalmozta, amiben addig nem volt része, mindennel, ami korábban hiányzott Krisztinának: bókokkal, udvarlással, programokkal, virággal.

Viszonylag gyorsan zajlottak kettejük közt az események. A randevúk egyre sűrűbben követték egymást, és ők ketten rövid idő múlva már egy pár lettek.

Zsolti azzal nyerte meg végképp Krisztinát, hogy hihetetlenül segítőkésznek mutatkozott. Bárkivel is találkozott, annak rögtön felajánlotta a segítségét. Azt se tudta, hogyan segítsen Krisztina szüleinek. Húsvét közeledtével megjelent Krisztina anyukájáéknál egy nagy húsos rekesszel, ami tele volt sonkával.

Zsolt a bemutatkozáskor azt mondta Krisztinának, hogy pilóta, és a Wizz Airnél dolgozik. Ezzel a hazugsággal több legyet ütött egy csapásra. Nemcsak egy olyan szakmát talált ki magának, ami sok női szívet megdobogtat, presztízst jelent, és anyagi biztonságot sugall, hanem alibit is szerzett azokra a napokra, fél hetekre, amikor el-eltünedezett.

Kapj el, ha tudsz!4 „Megvan ez a film?” – somolyog Zsolti. A sopronkőhidai fegyház egyik üres termében beszélgetünk. Láthatólag zavarja, hogy előttünk és a kameránk előtt kénytelen a fogvatartottak szürke, előnytelen rabruhájában mutatkozni. Zsolti nagyon más volt. Stílusa volt. Ami külsőleg a régi valójára emlékeztet, az a drágának látszó, fekete keretes szemüvege, no meg a tetoválásai. De ha a megjelenésével nyilvánvalóan elégedetlen is, az interjúhelyzetet egyértelműen élvezi, a képzeletbeli pilótaságról pedig különösen nagy beleéléssel mesél.

Mindent az égvilágon beszereztem. Hogyha valakinek van pénze… A világon ugye pénzzel mindent el lehet érni. Bármit. Nincs, amit nem lehet megvalósítani. Imponált ez a szerepkör. Ugye, mondták, hogy sármos, jó kiállású fiatalember vagyok, hát miért ne legyünk pilóták? A Kapj el, ha tudsz! után előtérbe helyeztem ezt magamnak. Na, akkor megvettem, megcsináltam a pilótaruhát. Vettem egy Hugo Boss öltönyt, ilyen szűkebbet, és csináltattam rá jelzést. Négycsíkos aranymező, az a kapitány.

Szerzett kis gurulós bőröndöt is, arra rátetette a légitársaság logóját, mindig azét, amit épp hazudott magának. Néhány áldozatának azt mondta, a Wizz Airnél dolgozik5, másoknak, hogy a Swiss Airnél, a svájci légitársaságnál. De nem szorítkozott kizárólag a külsőségekre. YouTube-videókról igyekezett ellesni a repülés csínját-bínját, befizetett szimulátorra. Azt állítja: szinte szó szerint megtanulta, hogy kell leszállni és felszállni.

Az egyik kedvenc története szerint egyszer a Quatar Airways öltönyét viselve szállt repülőre hazafelé a spanyolországi Alicantéból, és amikor a Wizz Air gép kapitánya meglátta, tisztelgett neki, mint kollégának, és odajöttek hozzá a stewardessek is sztorizgatni. És rendesen megették, elhitték az egész sztorit. Amikor megkérdezem, hogy ez jó érzés volt-e, igennel válaszol, és a szüleiről kezd el beszélni. A szüleiről, akiktől gyerekkorában, azt mondja, nem kapott semmiféle elismerést.

21. Század Kiadó – XXI. Század Kiadó Kft., Budapest

Felelős kiadó Bárdos András és Rényi Ádám

Kiadványfelelős Kovács-Rényi Anna

Szerkesztette V. Detre Zsuzsa

Előkészítés Török Judit

Korrektúra Takács Andrea

Tördelés és borítóterv Váraljai Nóra

Elektronikus változat Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Abril Fatface – SIL Open Font License

Bona Nova SC – SIL Open Font License

Noto Serif – Apache License 2.0

Source Serif 4 – SIL Open Font License