© 2018 Disney Enterprises, Inc.

All rights reserved.

Kiadta a Manó Könyvek Kiadó Kft., az 1795-ben alapított

Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja, 2026

1086 Budapest, Dankó utca 4–8.

www.disney.manokonyvek.hu

A kiadásért felel a kiadó ügyvezető igazgatója.

Minden jog fenntartva.

Eredeti cím: Reflections

ISBN 978-963-584-899-7

Fordította: Bús Teodóra

Felelős szerkesztő: Csapody Kinga

Borítóterv @ Scott Piehl

A borítót rajzolta @ Jim Tierney

Az elektronikus verziót az eKönyv Magyarország Kft. forgalmazza

www.ekonyv.hu

Készítette: Takács Gábor

Családomnak, mert megtanították, milyen fontos a kitartás.

– E. L.

Már csak egy ágyú maradt.

Mulan a sarkát mélyen a hóba vájva, visszafojtott lélegzettel kémlelte az előttük elterülő völgyet, hunok nyomai után kutatva.

Semmi.

Aztán a föléjük magasodó hegyormokat nézte, ahonnan percekkel ezelőtt az ellenség halálos nyilai záporoztak rájuk – de ott sem látott semmit.

Minden nyugodt volt. Túlságosan nyugodt.

Mulan okosabb volt, semmint hogy azt remélje, azért van csönd, mert a hunok visszavonultak. Aggodalma minden másodperccel nőtt.

A mellette álló katonák is mind csöndben voltak – Yao, Ling, Chien-Po, de még sárkány őrzője, Mushu is. Mulan a zsigereiben érezte, hogy valami nincs rendben.

Szeme megakadt egy ködfelhőn, ami sötét, vészjósló árnyként gomolygott a domb tetején. Mulan a homlokát ráncolva nézte, amint a köd szertefoszlik.

Valami volt a füst mögött. Azaz inkább valaki.

A lány gyomra görcsbe rándult. Még ilyen távolról sem téveszthette össze senkivel a fekete lovon ülő, impozáns alakot.

Shan-Yu.

Az eloszló köd mögül lovas hun katonák végtelen sora bukkant elő. Körbevették a dombokat, és elállták Mulánék menekülőútját. Körbevették őket.

Li Shang kapitány seregéből csupán tíz ember maradt, hogy szembeszálljon a hunok elsöprő hadával. Az ellenség ráadásul a levegőből is képes volt támadni. Mulan tudta, mire gondolnak a többiek. Hogyan élhetnék ezt túl?

Li Shang kapitány szorosabbra húzta piros köpenyének gallérját, majd sötét, de elszánt tekintettel katonái felé fordult.

– Készüljetek fel a harcra – mondta. – Ha meg kell halnunk, hát dicsőségesen haljunk meg!

Mulan fülében dobolt a vér, kezét ökölbe szorította, és mélyen beszívta a jéghideg levegőt.

Nem tudta, hogy a félelemtől vagy a reménytelenségtől-e, de úgy érezte, összecsuklik a térde.

Nem akart félni. A félelemben nincs méltóság. Remény azonban nem volt. Most mitévő legyen? Világos, hogy Shang szerint az az egyetlen választásuk, hogy a helyükön maradnak, és harcolnak.

Mulan azonban habozva húzta elő a kardját. Kell hogy legyen valami más megoldás! Shan-Yu ádáz csatakiáltással vezette hadba csapatát. Lóháton vágtatott le a hólepte lejtőn, emberei a nyomában. A domboldalon nyargaló lovak patadobogása Mulan heves szívverését visszhangozta. A lány megszorította kardja markolatát, és próbálta elterelni a figyelmét a hangról, de ez lehetetlen feladatnak bizonyult. Szeme a hóban gázoló hun katonák körül kavargó fehér ködfátyolra szegeződött.

– Yao – szólt Shang nyugodt hangon –, vedd célba Shan-Yut az ágyúval.

„Ez inkább petárda, nem ágyú” – gondolta magában Mulan komoran. „Túl kicsi ahhoz, hogy nagy reményeket fűzzünk hozzá.” Az ágyú alig volt hosszabb a felsőtesténél, a végét díszítő piros sárkányfejjel együtt.

A legalacsonyabb katona, Yao, jobbra-balra ingatta az ágyút, keresve a legmegfelelőbb pontot, ahonnan eltalálhatja Shan-Yut.

Mulan a homlokát ráncolta. A vezetőjük kiiktatása biztosan zavart keltene a hunok közt, és lelassítaná az inváziót. De a hun sereg még akkor is lemészárolná mindannyiukat, ha sikerülne megölni Shan-Yut.

Mulan alig tudta elterelni a figyelmét a parancsról, melyet Shang adott Yaónak; pedig tudta, hogy agyban is fel kell készülnie a csatára. Egyszerűen úgy érezte, ez így nincs rendben.

Karját húzta a nehéz kard.

A polírozott pengét nézve azon tűnődött, vajon a kardlap lesz-e az utolsó tükör, amiben látja magát. Tényleg Fa Pingként fog meghalni? A fiúként, akit azért talált ki, hogy apja helyett csatlakozhasson a sereghez? Ha itt, ezen a hófödte hágón hal meg, sosem láthatja többé az apját és a családját.

Mulan nagyot nyelt. Olyan hihetetlennek tűnt, hogy néhány hónappal ezelőtt még a házasságszerző lenyűgözése volt a legnagyobb problémája. Már alig emlékezett arra a lányra, aki akkor volt. Páncél helyett selymet hordott, derekát szaténövvel húzta össze, most viszont a fegyvertáska szíja dörzsölte véresre. A hidegtől és a szomjúságtól cserepes ajkait még vörösre rúzsozta, és a szénnel, amivel egykor szempilláit hangsúlyozta, most csupán egy meleget adó tüzet szeretett volna meggyújtani.

Mulan nagyon messze volt már attól a lánytól, hiszen most a császári sereg katonája volt.

Úgy érezte, akkor teljesíti hazája iránti kötelességét, ha harcosként szolgál, nem pedig akkor, ha menyasszony lesz belőle. Mégis, amikor meglátta a tükörképét a kard lapján, rájött, hogy még mindig valaki másnak tetteti magát.

De már sosem fog rájönni, kicsoda valójában, mert most meg fog halni.

Leginkább azt sajnálta, hogy a családja sohasem lehetett büszke rá.

A hunok egyre közelebb értek. Ahogy Mulan a magasba emelte a kardját, a penge villanása ismét magára vonzotta a tekintetét. Ám ezúttal nem a saját tükörképét látta, hanem egy havas kiszögellést pillantott meg egy hegycsúcson, a hunok serege mögött.

Gondolatai száguldani kezdtek, kardját megforgatta, majd felnézett, hogy jobban szemügyre vehesse a hatalmas hótömeget.

Támadt egy ötlete. Őrült ötlet volt, és Shang parancsának megtagadását jelentette. De ha működik…

Mulan szíve még hevesebben kezdett verni, amikor elöntötte a remény. Mi vesztenivalója van? Ha nem próbálja meg, mindannyian meghalnak. Igaz, ha sikerül a terve, valószínűleg akkor sem élnék túl… de Kína – Kínát megmentené a hunoktól!

Nem maradt több ideje átgondolni.

Mulan visszalökte a kardját a hüvelybe, előrelendült, és elragadta az ágyút Yaótól.

– Hé! – kiabálta utána a katona, de Mulan már a hunok felé tartott.

Ez volt a legvakmerőbb, legvadabb dolog, amit valaha csinált. A hóna alá dugta az ágyút, és közben alig vette észre, hogy Mushu a sáljába kapaszkodva igyekszik mellette maradni.

Mulan felszaladt a domboldalon, elszántsága minden lépéssel nőtt, félelme pedig szertefoszlott.

Shang utánakiáltott:

– Ping! Gyere vissza! Ping! – De Mulan nem törődött vele. A hunok sebesen ereszkedtek le a hegyoldalról. Shan Yu perceken belül itt terem, serege pedig legyőzi Shang csapatának maradékát.

Mulan megállt, a hóba szúrta az ágyút, majd a meredélyre irányította, és imádkozott, hogy a hely megfelelő legyen.

A terve működhet, ha ugyan Shan-Yu nem öli meg előbb. A férfi már olyan közel volt, hogy Mulan érezte lova izzadságának szagát, és látta, hogy fekete szemei egyenesen rá szegeződnek.

Vére a fülében dobolt. Távolról hallotta, ahogy Mushu sietteti. A zsebébe kotort, előszedte a kovakövét, és eszeveszetten próbálta meggyújtani az ágyú zsinórját.

Nem vette észre, hogy Shan-Yu sólyma a feje fölé repült. A madár olyan hevesen csapott le, hogy a szárnyával feldöntötte Mulant, aki kovakövét elejtve a hóba zuhant. Gyorsan felugrott.

„Ne, ne, ne” – gondolta magában, miközben a havat söpörve kereste a tűzszerszámot.

Aztán a nyakánál fogva megragadta Mushut, és jól megszorította, mire a sárkány egy kis lángnyelvet köhögött fel. Ez éppen elég volt ahhoz, hogy a gyújtózsinór tüzet fogjon.

Kénszag árasztotta el a levegőt. Mulan leguggolt, hogy irányban tarthassa az ágyút, miközben az egy rakétát lőtt a meredély felé.

Shan-Yu lova a robbanástól hátrahőkölt, Mulan azonban nem foglalkozott a hun vezérrel. Pillantásával követte az ívesen repülő rakétát, amíg bele nem csapódott a hófödte meredélybe.

Hangos morajlás rázta meg a völgyet. A meginduló hó félelmetes fehér zuhatagban ömlött alá a hágóba. Lavina!

Mulan vigyorgott. Megcsinálta!

Botladozva felállt, megpróbálta megőrizni az egyensúlyát, miközben rázkódott alatta a föld. Vissza kell mennie a többiekhez!

Vigyora azonban rögtön lehervadt az arcáról, amikor feltűnt Shan-Yu. Közelről olyan volt, mint egy hegy – nagy és tagbaszakadt, az öklei egyenként akkorák, mint Mulan feje. A vezér mélyen ülő szemei összeszűkültek a haragtól, kardját egy kézzel emelte fel, hogy lesújtson a lányra.

– Ping! – hallatszott a hátuk mögül Shang kiáltása. Mielőtt Mulan előránthatta volna a kardját, hogy megvédje magát, Shan-Yu ádáz kiáltás kíséretében meglendítette pengéjét.

Mulan felkészült a csapásra.

A csapás azonban elmaradt. Shang eltaszította a lányt Shan-Yu kardjának útjából. Minden olyan gyorsan történt. Mielőtt Mulan a hóba esett volna, hallotta Shan-Yu pengéjének szélsebes suhogását.

Aztán egy mély, fájdalmas nyögést is.

– Ne! – kiáltott fel Mulan. Felemelte a fejét, és talpra állt. – Shang!

A kapitány piros köpenye verdesett a szélben. Mulan egy pillanatig nem tudta kivenni az alakját, és abban reménykedett, hogy talán a hun vezér nyögését hallotta. Lehet, hogy Shang legyőzte.

Aztán a kapitány köpenye ernyedten a férfi hátára omlott. Mulan reménye szertefoszlott.

Látta, hogy Shang megsérült, olyannyira, hogy a kardját sem tudta fölemelni. Tompa puffanással esett a kezéből a hóba. De az öklét rázta, jelezve, hogy nem adja fel.

– Ez minden, ami Kínától telik? – nevetett Shan-Yu.

– Ping, menj el – recsegte Shang, miközben Mulan a segítségére igyekezett. – Menj!

A lány nem volt elég gyors.

Shan-Yu egyetlen fürge csapással ledöntötte Shangot a lábáról.

A kapitány összeesett.