Fordította
Domonkos Eszter

A fordítás alapjául szolgáló mű:

Carine Marcombe: Agir et penser comme un arbre

Copyright © Éditions de l’Opportun 2022

Published by special arrangement with Les Éditions de l’Opportun in conjunction with their duly appointed agent 2 Seas Literary Agency and co-agent Livia Stoia Literary Agency.

All rights reserved.

Élj úgy, mint a fák © Partvonal Könyvkiadó, 2023

Magyar fordítás © Domonkos Eszter

Minden jog fenntartva! Jelen kiadvány sem részben, sem egészben nem másolható, nem sokszorosítható, sem elektronikus, sem mechanikai eljárással. Bárminemű felhasználása csak a kiadó írásos engedélyével történhet.

Partvonal Könyvkiadó, Budapest, 2023

www.partvonal.hu

Felelős kiadó a Partvonal Könyvkiadó ügyvezetője

Felelős szerkesztő: Korentsy Márta

Műszaki vezető: Dubecz Adrienn

Szerkesztő: Koczka Erika

Belső illusztrációk: Nord Compo

Borító: olo.éditions

ISBN 978-963-609-082-1

Az elektronikus verziót készítette az eKönyv Magyarország Kft. www.ekonyv.hu

Gyermekeimnek, akiknek azt kívánom, hogy derű kísérje őket végig az úton, és olykor jusson eszükbe sétára indulni az erdőben, ahol feltöltődhetnek, gyógyulhatnak és ihletet meríthetnek.

Mindegyikünknek, világunk teremtőinek, hogy öröm, jóság és fenség árasszon el bennünket. Álljunk talpra, egyenesedjünk ki!

És barátainknak, a fáknak, akik csak adnak, és cserébe semmit nem várnak.

Tartalomjegyzék

Bevezetés

A fák élete

1. fejezet: A fák türelemre tanítanak

Bevezetés

Lakóihoz hasonlóan, a bolygónk sincs igazán rendben. Akárcsak ők, a Föld is zavart, kibillent az egyensúlyából, energiahiányban szenved, és elvesztette a tájékozódási pontokat. A komor kép ugyanakkor mégis ösztönző. Alkalmat kínál a változtatásra, arra, hogy megfigyeljük, mi működik jól, és abból merítsünk ihletet.

Gondoljunk csak a fákra! Körülbelül négyszázmillió éve lakják csodás bolygónkat. A túlélés érdekében kénytelenek voltak megtanulni együtt élni, alkalmazkodtak, és képesek voltak kifejleszteni a lehető legcélszerűbb vonásokat, viselkedési formákat.

Figyeljük meg nálunk sokkal bölcsebb, ágas-bogas őseinket, és merítsünk ihletet tőlük a békés együttéléshez, a nehézségek leküzdéséhez! Ne féljünk a természet majmolásától, vágjunk bele bátran a kalandba! A természet tudja, hogyan lehet évezredeken át élni. Hagyjuk, hogy szépsége, ereje és nagylelkűsége vezessen bennünket!

Ez a könyv megszólít és arra hív, hogy a fák működésén keresztül fedezzük fel vagy találjuk meg újra a sikeres élethez vezető jellemvonásokat, viselkedési formákat.

A fák jóval többen vannak, mint mi, de mi sokkal rémesebbek vagyunk náluk. Rossz szokásainktól nehezen szabadulunk, ám a változás bármelyik pillanatban bekövetkezhet. Ha követjük a bemutatott alapelveket, mélyreható átalakuláson mehetünk keresztül. Megtapasztalhatunk egy kellemesebb és természetes kapcsolódásokon alapuló életet, követendő példával szolgálhatunk a körülöttünk élőknek, sőt, mi több, némi ellenpontozással kedvezőbb irányba billenthetjük a jelenlegi folyamatot.

Vegyünk egy mély lélegzetet, és olvassunk a szívünkkel! A könyv könnyedségre is ösztönöz, azzal a szándékkal, hogy egy kis szépséget csempésszen minden beavatott lelkébe. Csupán némi képzelőerő és egy csipetnyi lelkesedés kell, és az életünk gyökeresen megújul.

A könyv azzal a céllal született, hogy gyengéd eszközökkel a belső jóllét érzését keltse minden olvasóban.

Tíz jellemvonást, viselkedési formát mutat be, amelyek egy olyan személy portréját hivatottak megfesteni, akit jó lenne megtestesíteni, és aki mellett jó lenne fejlődni. Olyan életmód kialakítására sarkall, amely elősegíti, hogy harmonikusan fejlődjünk.

Elérkezett az idő, hogy az önmagunkról és a világról alkotott elképzeléseinket pontosan meghatározzuk, és szükség esetén újrarajzoljuk. Ehhez elég, ha meghozzuk a döntést és mindennapi tetteinkkel kijelöljük az irányt. Milyen világban szeretnénk fejlődni? Mit szeretnénk átadni a jövő generációinak? Csak átutazók vagyunk. A fák életével ellentétben a miénk meglehetősen rövid. Mit szeretnénk hát kezdeni a Földön töltött időnkkel?

Buddhista faként viselkedünk? Azaz a testtartásunkkal és a tetteinkkel képesek vagyunk megjeleníteni egy fát teljes pompájában? Vagy a lelkiállapotunk és a választásaink inkább egy zen mester lelkének nagyszerűségét tükrözik? Merítsünk ihletet a fáktól: kevéssel beérik és sokat adnak.

Ez a könyv nem tudományos mű. Elsődleges célja, hogy szép gondolatokat ébresszen, és az olvasó fellélegezhessen.

Olvasás közben vizsgáljuk meg a viselkedésünket! Közel áll a fákéhoz? Mit vehetnénk át tőlük? Mit taníthatnak nekünk? A könyv végére érve már valamivel biztosabbak lehetünk a jövőnket és azt a személyt illetően, aki a lelkünk mélyén lenni szeretnénk.

Gondoljunk a saját, egyéni lábnyomunkra, és szorozzuk meg nyolcmilliárddal, majd képzeletben álljunk félre, és vessünk egy pillantást az eredményre!

Képzeljük magunkat egy olyan világba, ahol mindenki birtokában van ennek a tíz jellemvonásnak, türelmes, rugalmas alkalmazkodásra képes, jóindulatú, meghallja a szíve hangját, fejlett kommunikációs képességgel rendelkezik, gyakorolja a csendet, egyszerűen él, képes az összefogásra, kibontakoztatja a karizmáját és a személyes gyógyítóerejét!

“Mit szeretnénk? Hogyan emlékezzenek ránk másnap azok az emberek, akik előző nap keresztezték az utunkat?”

Mérjük fel a jelenlegi képességeinket! Megfelelnek a világnézetünknek és a személyes elvárásainknak?

Álljon itt néhány lehetséges módszer, amely segítségével túlléphetünk a magunk számára kijelölt kereteken és feltárhatjuk személyiségünk rejtett zugait. Fedezzük fel ezeket az emberi tulajdonságokat, sajátítsuk el őket, vagy találjunk rájuk újra a lelkünk mélyén!

„Tetteiddel légy az értékeid háborítatlan és szent fája!”

ZEN MESTER

A fák élete

Hogyan telik a fák egy napja, amíg mi, emberek a teendőink után rohangálunk? Vajon ők, akik annyira mozdulatlannak és annyira békésnek tűnnek, mivel töltik az idejüket, min munkálkodnak?

Először is csengőhang nélkül ébrednek, amiért máris jó pont jár nekik.

Képzeljünk el egy zavartalan, nyugodt ébredést! Énekes rigó hangja kelteget minket az erdő szívében, tiszta levegőt lélegzünk be, távol a betonrengetegtől és a légszennyezéstől. A testünk békésen emelkedik ki a föld mélyéből. A gyökereink tettre készen ficánkolnak, észlelik a pillanatnyi állapotot, minden rezdülést. Szilárdan horgonyt vetve a földben, készen állunk egy új nap kezdetére. Igen, megkezdjük a napot anélkül, hogy mozdulnánk. Egy helyben állunk, mereven, bármi is történik körülöttünk, rendíthetetlenek maradunk.

Nem zuhanyozunk, nincs szükség véget nem érő sminkelésre, hogy jól nézzünk ki. Az ébredés pillanatától fogva készen állunk.

Ellenben nincs megállás, nincs reggeli lustálkodás! A fák a napok töretlen láncolatában folyamatosan az egészségünk javára ténykednek.

A fák napja békésen kezdődik, minden világos és kristálytiszta. Tudják, mi a teendőjük, teszik a dolgukat. Küldetésüket, amely mindannyiunk számára létfontosságú, és amelyet kizárólag ők tudnak teljesíteni, maguk irányítják, és ebben nincs semmi meglepő. Bármi történhet, ők talpon maradnak, büszkén helytállnak.

Megvan a maguk megnyugtató és védelmező oldala. Mindennap azon munkálkodnak, hogy jót tegyenek, hogy igényeinknek megfelelően ellássanak bennünket a szükséges elemekkel.

De mi is pontosan a küldetésük, és miben rejlik a jelentősége?

Mert nem csekély a jelentősége, hiszen fák nélkül nincs élet! Ők látják el oxigénnel a bolygó összes lakóját, egyszerűen lehetővé teszik, hogy létezzünk.

A fák, akiknek köszönhetően nevetéssel, olvasással vagy éppen alvással tölthetjük az életünket, igazán megérdemlik a tiszteletünket.

„Vedd fel a természet ritmusát!
Titka a türelem.”

RALPH WALDO EMERSON

A türelem erény. Nagy tévedés lenne megfosztani magunkat tőle. Amikor türelmetlenek vagyunk, valójában saját magunknak okozunk szenvedést. A bosszúságunkért nem a pénztárnál előttünk toporgó idős ember vagy a cipőfűzőjét csigalassúsággal bekötő gyermekünk a felelős, mi büntetjük saját magunkat. A türelmetlenség megakadályoz bennünket abban, hogy értékeljük a jelent és teljesen átéljünk minden pillanatot. Márpedig ez frusztrációt és elégedetlenséget szül. Ilyen módon ne is számítsunk arra, hogy célba érünk.

Gondoljunk bele egy pillanatra, és ismerjük el: nincs hamis kifogás, mi sürgetjük saját magunkat!

A fák tisztában vannak a türelem előnyeivel, és életük minden napján időt szentelnek arra, hogy délceg tartásukat továbbfejlesszék. A türelmükért pedig jutalom jár: az erős gyökeret eresztő fák több ezer évig élhetnek. A türelem lenne a siker kulcsa?

„A türelem a legnehezebben gyakorolható, de a legtöbb gyümölcsöt hozó erény.”

AXEL OXENSTIERN

Mi lenne, ha elhatároznánk, hogy minden napunk megannyi apró részletét átéljük, megízleljük, minden pillanatát megtapasztaljuk? Ehhez azonban szükség lesz arra, hogy mellénk szegődjön a türelem, amely arra ösztönöz, hogy értékeljük az utat és a mindennapokat.

Képzeljük el, hogy az életünk minden területét áthatja a türelem, hogy örömünket leljük abban, ha sodródunk az árral! Nem az előttünk tornyosuló, mihamarabb megoldandó feladatokon jár az eszünk, egyszerre csak egy teendőre összpontosítunk, és azt a maga teljességében átéljük. Élvezzük a mindennapokat a kis semmiségekkel együtt, a múló időt, amely a javunkra szolgál. Módunk nyílik arra is, hogy megálljunk és vizsgálódjunk, észleljük a nekünk küldött jeleket, vagy megragadjunk egy kínálkozó lehetőséget.

Ha így élünk, az egészségünket is megőrizhetjük, javíthatjuk a koncentrációnkat, és valóban teljesen jelen lehetünk a környezetünk számára, következésképpen képesek leszünk kordában tartani az érzéseinket és irányítani a reakcióinkat. A döntéshozatalnál pedig nem kapkodunk, hanem mindent jól átgondolunk.

Megvalósíthatatlannak tűnik? Tegyünk egy lépést ebbe az irányba! Talán belefér a rohanó életünkbe.

Ne feledjük, milyen hátrányokkal jár, ha nem fejlesztjük magunkban a türelmet: fokozódik a stressz, a harag érzése, megsokszorozódik a balesetek, az idegeskedés, a veszekedések, feszültségek kockázata… Mindent összevetve, nagy kár kitenni magunkat mindennek a nyomásnak csupán pár perc nyereségért.

A fák soha nem sietnek.
Hová is mennének?
Mi se szaladgáljunk,
inkább felfelé szálljunk!

Hogyan fejlődjünk?

Megfigyeléssel! Tartsunk önvizsgálatot, és derítsük ki, mi okoz bosszúságot a jelenlegi életünkben! Türelmetlenségünk jeleinek (bosszankodás, kiabálás, heves szívdobogás, izgatottság…) felismerése segít csillapítani a szenvedéseinket. Ha tudatosítjuk lényünk működési elveit vagy működési zavarait, nyilvánvalóvá válik, min kell javítanunk.

A türelem segít abban, hogy megőrizzük a nyugalmunkat, és ezáltal az energiánkat is, ezt a rendkívül értékes erőforrást. Az érzelmi állapotok változása és az olyan erős érzések, mint például a harag, rengeteg energiánkat emészti fel. Mennyi időre van szükségünk, hogy visszanyerjük a nyugalmunkat, amikor elragadtatjuk magunkat? A múlton való rágódásról nem is beszélve. Ha elfogadunk egy bizonyos helyzetet, figyelmen kívül hagyjuk mások véleményét, és megtanuljuk kezelni az érzéseinket, javul a cselekvőképességünk. Így folytathatjuk a saját utunkat, messzebb juthatunk, és jól érezhetjük magunkat. Az érzések megfelelő kezelésével jó néhány kapcsolatot is megmenthetnénk.

Mi fán terem?

Mit jelentenek az érzések?

Hat alapérzelem létezik: öröm, félelem, harag, szomorúság, meglepődés, undor. Fontos, hogy egyensúlyban tartsuk őket. Az érzések információkat közölnek velünk, olyanok, mint az alapvető szükségleteinkről érkező jelzések. Ami külsőleg megnyilvánul, az a belső életünket tükrözi. Ha azt tapasztaljuk, hogy felborult az egyensúly az életünkben, nézzünk körül az érzelmeink háza táján!

Segítő ötletek – mert nagy fába vágtuk a fejszénket

Hogyan lehet a türelmet fejleszteni, és a fák mintájára kiegyenesedni és felfelé törekedni?

Gyakoroljuk a lassúságot! A negatív képzettársítás ellenére a lassúságnak számtalan előnye lehet. Először is, kiváló módja annak, hogy érezzük, hogy létezünk, másodszor, jót tesz az egészségnek. Szánjunk időt elmélkedésre, vagy vegyünk egy mély lélegzetet, így egy kis lassúságot vihetünk (újra) az életünkbe. A lassúság azt is jelenti, hogy engedélyezzük magunknak, hogy türelmesek legyünk, lassítsunk, hallgassunk az ösztöneinkre, és a saját ritmusunkban haladjunk előre, nem feltétlenül abban az ütemben, amelyet az élet vagy a mellettünk élők ránk kényszerítenének. A saját ritmusunk nem a szomszéd ritmusa. Nincs gyorsasági verseny, nem mérik stopperórával minden cselekedetünket.

Erősítsük meg a gyökérzetünket, horgonyozzunk le szilárdan: ez a gyakorlat abból áll, hogy elképzeljük, ahogy a lábunkból gyökerek nőnek ki, majd mélyen a földbe hatolnak, egészen a földmagig. Azután elképzelhetjük, ahogyan az energia elkezd felfelé áramlani, behatol a testünkbe és elér egészen a szívünkig. Ilyen gyökerekkel napjaink minden viharát legyőzhetjük!

A fák lassan növekednek. Először gyökeret eresztenek, vagyis a láthatatlan részük kezd el fejlődni. Csak akkor mernek felfelé terjeszkedni, ha már elég szilárdan gyökereznek a földben. Szilárd alapra van szükségük, nehogy az első széllökés kitépje őket. A horgonyzás ezért elsődleges fontosságú.

Mindig tartsuk szem előtt, hogy a lombkoronájuk (látható részük) mérete megegyezik a gyökérzetük (láthatatlan részük) méretével! A fákhoz hasonlóan munkálkodjunk, és erősítsük meg a gyökereinket, belső és láthatatlan képességeinket, mielőtt kibontakoznánk, így elkerülhetjük, hogy később a nehézségek súlya alatt roskadozzunk.

Ne feledjük, hogy a fák nem egyik napról a másikra válnak életerőssé és szilárddá! Nem sietik el a dolgukat, és minden pillanatot ennek a feladatnak szentelnek. Hiába húzogatnánk az ágaikat, akkor is csak a saját ritmusukban növekednének. Adjunk magunknak időt a növekedésre, haladjunk apró léptekkel a biztos eredmények elérése érdekében!

A fák tiszteletben tartják a természetes fejlődési ritmusukat, hogy elérjék erejük teljét. Tegyünk mi is így, haladjunk, de legyünk képesek lassítani, nehogy falnak ütközzünk!

Végül, mint a fák, egyre tovább és tovább fejlődhetünk, egyre magasabbra törhetünk, az ég felé. Ilyenkor a türelem aranyat ér, mert az ismétlődő apró tettek együttes hatásával a siker elérhető közelségbe kerül.

“Az ember gyakran túlbecsüli, mire képes rövid távon, de alábecsüli, mire képes hosszú távon. ”

Ha képessé válunk megélni a jelen pillanatot, az azt jelenti, hogy engedélyezzük magunknak, hogy a belső nyugalmunkon keresztül megérezzük a türelem jótékony hatásait. Ilyenkor fordulhatnak elő életünkben a véletlen egybeesések, a váratlan találkozások, a jelek, és ilyenkor kínálkoznak a legkedvezőbb alkalmak is.

A türelem a siker záloga.
A türelem nem azonnali csoda.
A türelem száműzi az erőszakot.
A türelem a szépségre nyit ablakot.

Száműzzük a „mindent most rögtön” hozzáállást! Értékeljük a várakozást, a semmittevést, a csendet. Adjunk helyet a semminek! Ezek a felfüggesztett pillanatok értünk, önmagunk és rejtett énünk között vannak. És adjuk tovább ezt a képességet, a belső szilárdság jelét a környezetünknek és a gyermekeinknek is.

Egy kis türelem a mindennapokban sokkal derűsebbé teheti a világot, és gyógyír a boldogságra kész szívnek.

“A magunk módján lássuk el oxigénnel a környezetünket!”

KIS LÉPÉSEKKEL A KITELJESEDÉS FELÉ:
SIETSÉG NÉLKÜL, MINDIG CSAK EGY DOLOGRA ÖSSZPONTOSÍTVA

A saját kis lépésünk: dolgozzuk ki az álláspontunkat, azonnal hozzunk döntést, és jegyezzük fel.

Tegyünk ígéretet magunknak! A többi már jön magától…

Példa: Mától kezdve a reggeli ébredés után gyakorlom a horgonyzást.

..............................................................................

..............................................................................

..............................................................................

..............................................................................

Teendő

Feljegyzem a képességem jelenlegi szintjét, illetve a képesség fejlesztésére vonatkozó célkitűzésemet.

„Az élet túl rövid ahhoz,
hogy siessünk.”

HENRY THOREAU

Alapvető kérdések, amelyeket különböző napszakokban feltehetünk magunknak:

Hogyan szeretném érezni magam a nap végén?

Tényleg ennyire sietős a dolgom?

Ma melyik napszakban tudok időt szakítani magamra?

Mit nyerek azzal, ha sürgetem magamat vagy másokat?

Mantra

„Értékes vagyok, és megadom magamnak a fejlődésemhez szükséges időt.”

A LELKÜNK EGYIK ZUGÁBAN ŐRIZZÜK AZ ALÁBBI KULCSSZAVAKAT: