részlet

Budapest, 2023

A fordítás alapjául szolgáló mű:
Anthony McCarten: Going Zero

Copyright © 2023 by Muse of Fire Productions Ltd.
All rights reserved.

borítóterv © Neil Lang, Pan Macmillan Art Department

Hungarian translation © Pék Zoltán, 2023

© XXI. Század Kiadó, 2023

ISBN 978 963 568 388 8

21. Század Kiadó – XXI. Század Kiadó Kft., Budapest
Felelős kiadó Bárdos András és Rényi Ádám

Kiadványfelelős Kovács-Rényi Anna
Szerkesztette Szarka Károly
Előkészítés Tóth Andrea
Korrektúra Takács Andrea
Elektronikus változat Ambrose Montanus

Jennifer Joelnek, a nagyszerű szerkesztőnek.

És mint mindig, Evának.

ELSŐ FÁZIS

7 NAPPAL A „ZÉRÓ PROTOKOLL” ÉLETBELÉPÉSE ELŐTT

BOSTON, MASSACHUSETTS ÁLLAM

A teljes alakos tükröt, amely azért került az előcsarnokba, hogy a szűk helyiség világosabbnak és tágasabbnak érződjön, már kikezdte a kor, a rárakódott kosz szinte felmarta az ezüstözést, mintha sav lenne. Azonban így is megfelel azoknak, akik ebben a rögzített bérleti díjú házban laknak, és akik között van tanár, alacsony státuszú köztisztviselő, egy pékség tulajdonosa és fél tucat nyugdíjas, akik már annak is örülnek, hogy a lift az idő nagy részében üzemel. Kifelé menet ellenőrizni tudják a kinézetüket, vethetnek még egy pillantást magukra, hogy meggyőződjenek róla, a szoknya szegélye nem akadt bele a harisnyába, a slicc fel van húzva, az állon nincs fogkrém, a haj nem kócos, nem tapadt vécépapír a cipőtalpra, mielőtt kitoppannak az utcára a polgártársaik mérlegelő tekintete elé.

És a nap végén is kapóra jön a tükör. Ahogy a lakók lerázzák a szeles utcák hidegét, kigombolják a kabátjukat, és kiürítik a postaládát, az öreg tükörben láthatják először, hogy mekkora kárt okozott az eltelt nap.

Az imént belépett nő reflexszerűen pillant rá. A tükör ezt mutatja: jó harmincas; fekete bubifrizura; a tavaly újra divatba jött nagy szemüveg; hosszú, bő nadrág sportcipővel; és a minőségi vékony kabát alatt, ami tavaly olyan népszerű volt, vasalt fekete blúz, kavargó virágmintával. Annak néz ki, ami: könyvtárosnak, vagy ahogyan valaki a könyvtárost elképzeli. Könyvmolyos pedantéria, a részletekben azonban független gondolkodás: nyaklánc egy hatalmas medállal, csilingelő fülbevaló, a kisujján pecsétgyűrű. Mehetne templomi piknikre, de #Resist-eseményre is, nem lehet megmondani.

Kinyitja a postaládáját, kivesz egy marék borítékot, benyomja a kis ajtót, hogy kattanjon, és akkor veszi észre, hogy a postaláda névtáblája kicsit csálé, hát megigazítja.

K. Day

10. Lakás

A K fontos. Nem a teljes Kaitlyn. Ez az egyetlen betű azonosítja, mondhatjuk, hogy ez a „Szingli nők 273. trükkje”. Közvetlen azután jön, hogy a lakáskulcsot a kezedben (fegyverként) szorongatva sétálj haza. Ha kiírod a postaládára, hogy Kaitlyn Day, azzal vonzod a bajt; minden erre járó perverz tudni fogja, hogy egy magányos nő van az épületben, és elkezd itt ólálkodni, hogy lássa, érdemes-e ezt a nőt megmenteni, cikizni, követni, megdugni, megölni.

A postát a szemetes felett nézi át. Reklám. Reklám. Reklám. Számla. Reklám. Számla. És akkor… Istenem. Itt van. Hát tényleg megjött.

A borítékon az áll: Belbiztonsági Hivatal. Még egy nyavalyás pecsét is van a hátulján; azt hitte, hogy ez a Tudorokkal kiment a divatból. Belül azonban hitvány kormányzati levélpapírt talál, nem esküvői meghívó minőségűt, amire számított. Bár tény, hogy meghívónak meghívó.

Zéró protokoll bétateszt, áll a lap fejlécén. Vastag betűvel és aláhúzva.

Tisztelt Ms. Day,

gratulálunk! Ön bekerült a Zéró protokoll bétatesztjének tíz résztvevője közé, amely a Fusion Initiative, azaz a WorldShare és az amerikai kormány közös programja.

A Zéró protokoll bétateszt május 1-jén déli 12:00-kor veszi kezdetét. Akkor ön és a másik kilenc véletlenszerűen kiválasztott résztvevő üzenetet fog kapni a jelentkezési lapon megadott telefonszámon „Zéró protokoll!” szöveggel.

Ugyanaznap délután 14:00-kor az ön nevét, fényképét és címét megkapja a Fusion Initiative csapata a Fusion Centralban, Washington DC-ben.

A teszt időtartama alatt ön megtehet minden lépést, természetesen az Egyesült Államok törvényeinek figyelembevételével, amelyet szükségesnek érez ahhoz, hogy a Fusion Central által kiküldött Elfogóegység ne tudja önt őrizetbe venni. A Zéró protokoll bármely résztvevője, aki május 31-én déli 12:00-kor még szabadládon van, adómentesen kap hárommillió amerikai dollárt (3 000 000 $).

Köszönjük hazafias jelentkezését, és hogy fontos szerepet vállal hazája biztonságosabbá tételében.

Fontos: diszkvalifikáció terhe mellett semmilyen formában nem árulhatja el senkinek, hogy a Zéró protokoll bétateszt résztvevője, amíg arra írásban engedélyt nem ad ez az iroda. A titoktartási egyezmény, a jogi felelősségek és az esetleges büntetések részleteit megtalálja a jelentkezési lapján.

Kaitlyn felnéz, és megint látja magát a tükörben. Egy átlagos nő, tizenkettő egy tucat. De a következő öt hétben kivételes lesz.

Készen állsz a tökéletességre, Kaitlyn Day?, teszi fel magának a kérdést. Mert annak kell lenned.

A tükörképe nem árul el semmit.

Menj fel, utasítja magát. Ellenőrizz mindent. Készen kell állnia, hogy amikor megjön a Zéró protokoll-üzenet, egy szempillantás alatt lelépjen. Kiradírozza magát. Eltűnjön.

Ki csinál ilyet? Ki tűnik el? Hát, pedig megesik. Ő aztán csak tudja. Simán eltűnnek emberek, puff, volt, nincs.

Pihennie kell. Jó ideig nem fog nyugodtan aludni a saját ágyában. A kép a tükörben pár pillanatig nem mozdul, ahogy azt fontolgatja, ami rá vár. Aztán meg nagyon gyorsan mozog.

7 NAPPAL KÉSŐBB:
20 PERC A „ZÉRÓ PROTOKOLL” ÉLETBELÉPÉSÉIG

FUSION CENTRAL, WASHINGTON DC

Május elsején, húsz perccel déli tizenkét óra előtt Justin Amarit – aki nem is reggelizett, nem is fésülködött – fogadóbizottság várta a Fusion Central nevű, magánkézben lévő komplexum előtt, amelyet a McPherson Square közelében húztak fel egy évvel korábban, különös gyorsasággal és titokzatossággal. („Cy Baxter washingtoni biznisze? A szilícium-völgyi milliárdos megvásárolt egy egész háztömböt DC belvárosában, és egyre több időt tölt a városban. Az ok egyelőre ismeretlen.”)

Justin a várakozók között kiszúrja Erika Coogant, Cy Baxter jobbkezét, aki majdnem olyan híres, mint Baxter, és vele együtt társalapítója a Fusion anyavállalatának, a WorldShare-nek. Erika a maga diszkrét módján szintén nagyágyú.

– Izgul? – kérdezi a nőtől már messziről.

Erika meglepetten elmosolyodik a kérdésen.

– Hiszek Cyban és abban, amit itt csinálunk – feleli. A hangja mély, épp csak kiérződik belőle a texasi származás. – Ma azért természetesen izgulok. Ez nagy dolog. Óriási dolog.

A többi illusztris vendéggel együtt átsétálnak a csupa üveg és acél előcsarnokon, majd áthaladnak két kiemelt biztonsági ellenőrző ponton, aztán belépnek arra a szuperbiztonságos területre, ahol nincs digitális por, nincs mobiltelefon, nincs laptop, nincs okosóra, nincs tollkupakba rejtett diktafon. Ezt az átriumszerű központot, amelynek földszintjén elszánt csapatok dolgoznak, és amely felett galériaszerű belső folyosó fut körbe, Bunkernek nevezték el.

Justin még mindig megdöbben ennek a létesítménynek a léptékén. Kirázza tőle az embert a hideg. Egy hatalmas csarnok, telis-tele monitorokkal és íróasztalokkal, ahol szuperokos mérnökök, adattudósok, hírszerzők, programozók, hackerek dolgoznak, nem is szólva a magán- és a közszférából érkezett tömérdek elemzőről, a Fusion Initiative szürke eminenciásairól. Az első emeleti galéria emelvényéről, amely még Kirk kapitányhoz is méltó lenne, az idegességtől és büszkeségtől vibráló Cy Baxter tekint le a művére.

Itt nekem kéne izgulnom, gondolja magában Justin. Már csak azért is, mert ma én viszem vásárra a bőrömet.

Az összes kijelző – asztali számítógép, tablet, mobiltelefon, még a nagy képernyő is a hátsó falon – sötét, alszik, vár… csak vár… arra vár, hogy felébresszék.

Justin az órájára pillant. Van még tizenöt perc és ötvenkilenc másodperc… ötvennyolc… ötvenhét…

Amikor intenek neki, Justin felmegy az emelvényre, ahol Cy várakozik, aki kivételesen az alkalomnak megfelelően öltözött, ma megkímélve az egybegyűlteket a szokásos kamaszos és viseltes öltözékétől, ami edzőcipőből, buggyos farmerból és pólóból áll, utóbbin valami inspirálónak szánt felirattal, mint, mondjuk: MÁR MI A FASZÉRT NE?

Itt van már Justin főnöke is, dr. Burt Walker, a CIA műszaki és tudományos igazgatóhelyettese. Ő és Cy úgy állnak ott, mint akik épp most alkották meg a mindenség elméletét. Ugyancsak velük van Walker elődje (jelenleg egy fenyegetéselemzéssel foglalkozó startup vezérigazgatója), dr. Sandra Cliffe, aki láthatóan kevésbé elégedett, és nincs teljesen meggyőződve arról, hogy ez az egész annyira remek ötlet.

Justinnak az az érzése, hogy Walker egy szalagot keres, amit átvághat. Azok az idők már elmúltak, Burt. Itt nincsenek szalagok. Ezt a mindent eldöntő bétatesztet valami jelentéktelen dolog fogja elindítani, mondjuk, egyetlen egérkattintás, ami jelzi a titkos Zéró protokoll tíz kiválasztott résztvevőjének, hogy itt az ideje felszívódni. A lehető leggyorsabban eltűnni, anélkül hogy bármiféle nyomot hagynának maguk után. Persze ez nem lesz könnyű, hiszen Cy Baxter és a kiberkopókból álló stábja olyan eszközökkel rendelkezik, amilyenekkel az emberiség történetében még soha senki, és ezek segítségével igen gyorsan meg is találják őket.

A tíz résztvevő – vagy ahogy a stáb hívja őket: Zéró – mindegyike két óra előnyt kap, hogy aktiválja a saját stratégiáját, bármi legyen is az, aztán a két óra leteltével a Fusion könyörtelenül üldözőbe veszi őket.

– Csupán néhány szó, mielőtt elkezdjük – mondja Cy túláradó ünnepélyességgel (negyvenöt évesen még mindig majdhogynem kisfiús a külseje, állandóan kissé előredőlve, szinte lábujjhegyen áll, mintha bármelyik pillanatban elsprintelhetne). – Először is köszönöm a CIA-s barátainknak, hogy lehetővé tették ezt a valóban történelmi jelentőségű együttműködést a köz- és magánszféra között. – A tekintete átsiklik Justinon, majd megállapodik dr. Walkeren és dr. Cliffe-en, akiknek külön-külön jelentőségteljesen biccent. – Természetesen szintén hálával tartozom az összes befektetőnknek, akik bizalmat szavaztak nekünk, és akik közül néhányan ma személyesen is itt vannak. – Biccentés a hallgatóság első soraiban álló öltönyösöknek. – De leginkább maguknak, a Fusion stábjának köszönöm a fáradhatatlan, kemény munkát és a rendelkezésünkre bocsátott zsenialitást.

A Fusion-alkalmazottak tapsolnak. A különböző szakterületek legjobbjaiból álló, hatalmas technológiai fegyverarzenállal és kiterjedt jogkörrel rendelkező stáb közel ezer főt számlál itt a központban, kint a terepen pedig további több ezer főből álló Elfogóegységek segítik őket, amelyek ugrásra készen várnak az ország legkülönbözőbb pontjain. Cy Baxter mindannyiukba belesulykolta, hogy a teszt szempontjából nem csupán a Zérók elfogásának módja fontos, hanem annak gyorsasága is.

– Komoly megmérettetés előtt állunk. A következő harminc napban eldől, hogy a CIA elkötelezi-e magát mellettünk az elkövetkező tíz évre, és finanszírozza-e ezt az együttműködést, a titkosszolgálatok és a szabadpiaci lelemény fúzióját. – Itt rövid szünetet tart, és láthatóan alaposan megfontolja a következő szavait. – Mindaz, amit itt látnak… – karjával körülöleli az átriumot, majd lefelé mutat a három föld alatti szint felé, amely tele van klimatizált állványokon elhelyezett zúgó szerverekkel, valamint a 932 gondosan kiválasztott (és a CIA által alaposan átvilágított) alkalmazottal, akik a vezérlőtermekben, a Virtuálisvalóság-szobákban, a drónállomásokon, a kutatási részlegekben, az étkezdében és az irodákban dolgoznak – semmit sem ér, ha kudarcot vallunk. Számomra ez a megbízatás a legeslegfontosabb projekt, amelynek valaha is részese leszek, és pont.

Ezt taps fogadja.

– Amikor először kerestek meg azzal, hogy el tudnék-e képzelni egy olyan társulást a köz- és a magánszféra között, amely teljesen új szintre, eddig még sosem látott szintre emelhetné az ország nemzetvédelmi és megfigyelési képességét, az igazgatóhelyettes úrra néztem, aki most itt áll mellettem… és dr. Cliffe-re, aki talán még emlékszik az akkori reakciómra… ami azt hiszem, az volt: „Ugye, csak szívatnak?”

Ezt meg nevetés.

– Gondolom… gondolom, Orville Wright is valami hasonlót mondhatott a bátyjának, nem igaz? Vagy Oppenheimer, amikor azt a parancsot kapta, hogy készítsen atombombát. Vagy Isaac Newton, amikor megkérték, hogy definiálja, merre van a fent.

Újabb nevetés.

Cy elmosolyodik. Meglepően megnyerő a mosolya.

– Csak akkor lehetsz biztos abban, hogy képes vagy valamit megcsinálni, ha már sikerült megcsinálnod. Nem igaz? Mindig a „lehetetlen” jön előbb, csak aztán a „természetesen”. Az önmagunkba vetett hit és a rengeteg munka ellenére, amit ebbe a projektbe itt mindenki beletett, még mindig nem tudjuk százszázalékos biztonsággal, hogy képesek vagyunk-e rá. Nos, ezért van ez a bétateszt. Akkor lássunk is hozzá. Gyújtsuk be a rakétákat.

Hosszan tartó taps. Cy szereti ezeket az embereket, és azok is szeretik őt, aminek számos oka van.

Justin nem veszi le a tekintetét Cyról, miközben azon tűnődik, mennyire lehet gazdag ez a fickó. Senki sem tudja biztosan. Az életrajza átláthatatlan. Meglehetősen hiányos. Pontosan hol is született? Még ez sem tiszta. Cy azt állítja, hogy Chicagóban, de nincs hivatalos születési anyakönyvi kivonata, ami cáfolhatná azokat a pletykákat, amelyek szerint szlovák származású édesanyja hétévesen hozta át egyetlen gyermekét az Egyesült Államokba. Nemrégiben, amikor a Ravensburger játékgyártó megkereste Cyt, hogy egy ezerdarabos kirakóst készítsen róla – csípőre tett kézzel pózolva egy Bezos-rakéta előtt, amely készen áll a WorldShare biztonsági műholdak pályára állítására –, az embereknek végre lehetőségük nyílt arra, hogy fürge ujjakkal és fürkésző szemmel megtegyék azt, ami addig pusztán szellemi kihívás volt: kialakítsanak egy tiszta képet erről az emberről.

Justin messziről tanulmányozta Cyt, összegyűjtötte mindazt, amit csak tudni lehet róla. A magazinok portréi, amelyek kivétel nélkül hízelgő képet festenek róla, olyan későn érő típust ábrázolnak, aki csak sokára tanulja meg, hogyan kell késsel-villával enni, vagy hogyan kell helyesen kimondani az olyan szavakat, mint a niche (Cy: „nícs”). Pedig 168-as az IQ-ja. Magányos gyerek volt, gyakran piszkálták, szinte jóképűnek mondható, bár kis szemei enyhén aszimmetrikusak, könyökét és lábszárát ekcéma csúfította el. Korán rákattant a számítógépekre, majd meglovagolta a techhullámot. A garázsban elindított cégét huszonhat éves korára hatalmas, tizenkétmilliárd dolláros vállalkozássá fejlesztette, és irány a nagypálya. Kezdetben a forradalmi technológiákra és a közösségi hálózatokra specializálódott. A WorldShare egy kis, baráti információs platformból – „Akarsz talizni?” „Miért ne?” – nőtte ki magát globális baráti ökoszisztémává, majd onnan gyorsan különféle irányokba terjeszkedett, a profitot olyan kockázatos vállalkozásokba fektetve, hogy annyi erővel agarakra is fogadhatott volna.

A Wall Street első látásra beleszeretett ebbe a jövőbe látó csodagyerekbe, és pénzelte a kalandozásait: kiberbiztonság, otthonvédő kamerák, riasztók és térfigyelő rendszerek, sőt, még kommunikációs műholdak is. Egy évtized alatt hatalmas vagyonra tett szert, de sosem hivalkodott vele (őt sosem fotózták a párizsi divathéten, nem voltak hollywoodi barátai, gigantikus jachtja vagy magángépe), inkább szép csendben, felesleges hírverés nélkül jelentős összegeket fektetett be egy zöld, egészséges, földi, sőt bolygóközi jövőbe. Jelenleg a napenergia-kutatást, az akkumulátorok élettartamának meghosszabbítását és az átlátható kriptopénzeket finanszírozza a szövetségi jegybank számára, miközben támogatja a moduláris atomreaktorokat is, hogy végre lezáruljon az olaj korszaka. Néhányan azért szeretik annyira Cyt, azért találják annyira vonzónak – a zsenialitásán túl és a gazdagsága ellenére is –, mert úgy tűnik, hogy valóban a világ megsegítésére akarja használni a tudását, és azt, amije van, amikor pedig szörfözhetne is, vagy űrutazásra is költhetné a pénzét.

Ráadásul nem kizárólag a munkájának él, a magánéletére is szakít időt: basszusgitározik egy négytagú indie formációban, és hetente kétszer izzad a helyi Palo Altó-i nyilvános teniszpályán. Erika Cooganen kívül még egyetlen más nővel sem volt romantikus kapcsolata. A Men’s Health magazinnak elmondta, hogy a számára oly fontos egyensúlyt a meditációban találja meg. Órákig képes lótuszpózban ülni, és jóval több mint tizenöt percig tudja tartani a „deszka” pózt. (Amikor ezt a kijelentését vitatták a médiában, huszonhárom perces élő streamben bizonyította be.) Végül kultikus hős lett belőle: akinek helyén van az esze és a szíve, ráadásul egy egészséges testben.

Igazán figyelemreméltó teljesítmény, ismeri el magában Justin, hogy ezekben a hálátlan időkben egy milliárdos ennyi mindent megszerezhet és elérhet, mégis ilyen kevés ellenszenvet vált ki az emberekből. Justin kénytelen megállapítani, hogy ez újabb példa arra, milyen komoly előnyök származnak abból, ha az ember, bármi legyen is az, amit csinál, nagyon-nagyon nagy titokban teszi.

Tartalom

ELSŐ FÁZIS

7 NAPPAL A „ZÉRÓ PROTOKOLL” ÉLETBELÉPÉSE ELŐTT

7 NAPPAL KÉSŐBB: 20 PERC A „ZÉRÓ PROTOKOLL” ÉLETBELÉPÉSÉIG

18 PERC A „ZÉRÓ PROTOKOLL” ÉLETBELÉPÉSÉIG

2 PERC A „ZÉRÓ PROTOKOLL” ÉLETBELÉPÉSÉIG

NULLA ÓRA

ELFOGÁSI ABLAK: MÉG 29 NAP, 22 ÓRA, 21 PERC

29 NAP, 21 ÓRA, 59 PERC

29 NAP, 21 ÓRA, 14 PERC

29 NAP, 20 ÓRA, 47 PERC

29 NAP, 20 ÓRA

28 NAP, 5 ÓRA

28 NAP, 1 ÓRA

27 NAP, 17 ÓRA

27 NAP, 13 ÓRA

27 NAP, 11 ÓRA

27 NAP, 5 ÓRA

26 NAP, 18 ÓRA

26 NAP, 16 ÓRA

24 NAP, 17 ÓRA

24 NAP, 16 ÓRA

24 NAP, 16 ÓRA

24 NAP, 15 ÓRA

24 NAP, 7 ÓRA

24 NAP, 5 ÓRA

22 NAP, 5 ÓRA

22 NAP, 4 ÓRA

22 NAP, 3 ÓRA

21 NAP, 18 ÓRA

21 NAP, 16 ÓRA

21 NAP, 14 ÓRA

21 NAP, 13 ÓRA

21 NAP, 4 ÓRA

21 NAP, 4 ÓRA

20 NAP, 22 ÓRA

20 NAP, 6 ÓRA

19 NAP, 23 ÓRA

17 NAP, 20 ÓRA

16 NAP, 23 ÓRA

14 NAP, 22 ÓRA

13 NAP, 21 ÓRA

13 NAP, 18 ÓRA

12 NAP, 21 ÓRA

12 NAP, 20 ÓRA

11 NAP, 13 ÓRA

10 NAP, 5 ÓRA

9 NAP, 19 ÓRA

9 NAP, 19 ÓRA

8 NAP, 17 ÓRA

8 NAP, 6 ÓRA

7 NAP, 18 ÓRA

7 NAP, 9 ÓRA

7 NAP, 6 ÓRA

7 NAP, 6 ÓRA

6 NAP, 23 ÓRA

6 NAP, 20 ÓRA

6 NAP, 20 ÓRA

6 NAP, 19 ÓRA

MÁSODIK FÁZIS

6 NAP, 19 ÓRA

6 NAP, 18 ÓRA

6 NAP, 1 ÓRA

5 NAP, 16 ÓRA

5 NAP, 23 ÓRA

4 NAP, 7 ÓRA

4 NAP, 5 ÓRA

4 NAP, 2 ÓRA

3 NAP, 22 ÓRA

3 NAP, 20 ÓRA

3 NAP, 17 ÓRA

3 NAP, 15 ÓRA

3 NAP, 7 ÓRA

3 NAP, 3 ÓRA

2 NAP, 7 ÓRA

1 NAP, 23 ÓRA

1 NAP, 22 ÓRA

1 NAP, 21 ÓRA

1 NAP, 20 ÓRA

1 NAP, 15 ÓRA

1 NAP, 14 ÓRA

1 NAP, 3 ÓRA

23 ÓRA

22 ÓRA

22 ÓRA

21 ÓRA

21 ÓRA

19 ÓRA

18 ÓRA

17 ÓRA

16 ÓRA

14 ÓRA

2 ÓRA

1 ÓRA

1 ÓRA

A JÖVŐ I.

A JÖVŐ II.

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Barlow Condensed – SIL Open Font License
EB Garamond – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0
Petrona – SIL Open Font License