Fordította Sóskuthy György

A fordítás alapjául szolgáló kiadás:

Don Richard Riso – Russ Hudson: Personality Types. Using the Enneagram for Self-Discovery

Houghton Mifflin Company, Boston, New York, 1996

Hatodik, javított kiadás

Copyright © 1996 by Don Richard Riso

Published by arrangement with HarperOne, an imprint of HarperCollins Publishers

Magyar kiadás © Park Kiadó, Budapest, 1999–2026

Hungarian translation © Sóskuthy György, 1999

Minden jog fenntartva

Borítóterv © Tillai Tamás

Ezt a könyvet azoknak ajánlom,
akik lehetővé tették a megjelenését. Ők tudják, hogy kikről van szó.
Szeretem őket, és mélységesen hálás vagyok nekik.

Tartalom

A szerzők megjegyzése a második kiadáshoz

Előszó

Köszönetnyilvánítás az első kiadáshoz

Köszönetnyilvánítás az átdolgozott kiadáshoz

I. RÉSZ

1. Mik azok a személyiségtípusok?

2. Az enneagram eredete

3. Útmutató

II. RÉSZ – A kilenc személyiségtípus

4. A Kettes típus: a Segítő

5. A Hármas típus: a Motivátor

6. A Négyes típus: az Individualista

7. Az Ötös típus: a Vizsgálódó

8. A Hatos típus: a Lojális

9. A Hetes típus: a Rajongó

10. A Nyolcas típus: a Vezető

11. A Kilences típus: a Béketeremtő

12. Az Egyes típus: a Reformer

III. RÉSZ

13. Részletes útmutató

14. Az enneagram elmélete

15. Utóirat: A bölcsesség felé

Függelék

Bibliográfia

Ember vagyok:
semmi sem idegen tőlem, ami emberi.

Terentius

A szerzők megjegyzése a második kiadáshoz

E sorokat abban a tudatban vetjük papírra, hogy a Személyiségtípusok alapvető forrásművé, az enneagrammal kapcsolatos tanulmányok klasszikusává vált. A világ egyik legkeresettebb és legtöbb nyelvre lefordított enneagramkönyve lett: csupán az Egyesült Államokban több mint 150 000 példányban kelt el. Ennek hallatán sokan kérdezhetik: Miért akartuk átdolgozni?

A legfontosabb ok az, hogy maga az enneagram is szüntelenül változik, így az ezzel a csodálatos rendszerrel kapcsolatos ismereteink folyton bővülnek, mélységük egyre nő. Állandóan finomítjuk a terminológiát, új felfedezéseket teszünk, pontosítjuk a kérdéseket, új vizsgálati területeket tárunk fel, és mind több és hasznosabb kapcsolatra bukkanunk más tudományterületekkel. Az emberi természet alaposabb megismerésének vágya hajt bennünket, s mivel az emberi természet nem zárt rendszer, a mi munkánk sem érhet véget.

Változóban van az enneagram abban az értelemben is, hogy mi, a művelői tudományos kutatókként viszonyulunk hozzá – nem létezik „Enneagram-biblia” vagy más „szentírás”, amely atyáinkról szállt volna ránk, és amelyre hivatkozhatnánk. A Személyiségtípusok első kiadása alapján sokakban az a tévképzet alakult ki, hogy létezik olyan, az enneagramra vonatkozó tudás, amely szájhagyomány útján vagy más módon jutott el hozzánk. Mi sem állhatna távolabb a valóságtól! Az enneagram javarészt a legutóbbi időkben alakult ki, Oscar Ichazo, Claudio Naranjo, a szerzők és más kortárs írók munkájának eredményeként. Nyilvánvaló tehát, hogy az újabb felfedezések fényében időről időre át kell értékelnünk addigi elképzeléseinket.

A Személyiségtípusok eredeti változatának 1987-es megjelenése óta számos tudományos szemináriumot és tanfolyamot szerveztünk szerte a világon, és ezeken több ezer intelligens és tájékozott emberrel oszthattuk meg felfedezéseinket. Az anyag oktatása közben rájöttünk, hogy sok elgondolásunkkal helyes úton jártunk ugyan, de jóval hatékonyabb módszereket is alkalmazhatunk arra, hogy az enneagram alapigazságait megismertessük hallgatóinkkal. A velük való kapcsolatnak köszönhetően ugyanakkor számos dolog került új megvilágításba, ami sokat segített az egyes személyiségtípusok és az egész enneagram alaposabb megismerésében.

Saját személyiségünk fejlődésével párhuzamosan egyre mélyebb igazságokat fedeztünk fel a személyiség működéséről és az ember benső, szellemi természetével való kapcsolatáról is. Ennek eredményeként teljesebbé és pontosabbá váltak az enneagramra vonatkozó ismereteink, s váratlan, izgalmas összefüggésekre derült fény. Minden eddiginél bizonyosabbak vagyunk abban, hogy az enneagram nagyszerű és hatékony eszköz a személyiségfejlődés vizsgálatához – de csak annyira, amennyire az alkalmazott fogalmak és nyelvezet pontossága ezt megengedi. Minél tisztább és pontosabb betekintést nyerünk önmagunkba, annál könnyebb lesz megszabadulnunk a múltból örökölt káros viselkedésformáktól. E folyamat során egyre tudatosabbá válunk, és éntudatunk is átalakul. Emiatt persze nélkülözhetetlen, hogy pontos és egyértelmű nyelvezetet használjunk, így mi is szüntelenül arra törekszünk, hogy minél helyénvalóbb kifejezéseket találjunk.

Tanításaink fejlődésével párhuzamosan rá kellett ébrednünk, hogy a Személyiségtípusok első kiadásában alkalmazott kifejezések lassacskán elavulnak. Emellett több olyan eredeti, fontos felfedezésünk is volt, amelyek ilyen vagy olyan okból nem kerültek bele az első kiadásba. A Személyiségtípusok sikerének köszönhetően immár megengedhetjük magunknak azt a luxust, hogy az első kiadás finomítása és pontosítása mellett e további eredmények egy részét is megismertessük olvasóinkkal. A Houghton Mifflin Kiadó jóvoltából az eredeti szöveget mintegy ötvenezer szóval bővíthettük.

A Személyiségtípusok felülvizsgálata közben nem a teljes átdolgozást éreztük szükségesnek, hanem inkább úgy véltük, hogy könyvünk még hatékonyabb lenne, ha kiegészítenénk az első kiadás megjelenése óta született finomítások és új eredmények egy részével. Az elmúlt kilenc év során tett új felfedezéseknek köszönhetően a személyiségtípusok – és az egész enneagram – korábban ismeretlen vagy feltáratlan vonásaira derült fény. Úgy hisszük, hogy az új részek jelentősen bővítik az egyes típusokkal kapcsolatos ismereteinket, s megkönnyítik, hatékonyabbá teszik az enneagrammal kapcsolatos munkát. Az összes új felfedezést persze nem ismertethettük itt, mivel egy részük túl bonyolult, s ha ezeket is bevettük volna a szövegbe, az már a munka egységességének rovására ment volna.

Van még egy további fontos, bár nehezen megfogható változás is ebben a kiadásban: a hangvétel. Igyekeztünk könnyedebb, barátságosabb hangot megütni, de úgy, hogy közben megtartsuk az első kiadás szövegének eleganciáját, gazdagságát és pontosságát is. Megpróbáltuk kiigazítani a kilenc személyiségtípus bemutatásában észlelhető, az elfogultságunknak tulajdonítható apró hibákat is. Szerettünk volna a lehető legelfogulatlanabbak és legigazságosabbak lenni. Arra törekedtünk, hogy olvasóinknak saját típusuk megtalálása mellett könnyebb legyen felismerniük és elfogadniuk személyiségstruktúrájuk hátrányos vonásait is. Tudtuk, hogy ezt csak baráti, együttérző megközelítéssel érhetjük el, ezért így próbáltuk elkészíteni az egyes típusok átdolgozott leírását.

Az egyik legfontosabb új felfedezésünk, amely ebben a kiadásban kerül először a nagyközönség elé, a kilenc személyiségtípus alapdinamikája (a hozzá tartozó fejlődési szintekkel). Az alapdinamikával eddig csak azok a hallgatók ismerkedhettek meg, akik részt vettek szakmai tanfolyamainkon. Az új kiadásban most az olvasók, a kutatók és a mentálhigiéniával foglalkozó szakemberek is megismerkedhetnek ezekkel az eredményekkel. Az alapdinamika részletes ismertetésére a könyv Függelékében kerül sor, de lényege a kilenc személyiségtípus fejlődési szintjeinek leírásából is kiviláglik. Az alapdinamikának köszönhetően sokkal jobban megérthetjük az egyes típusok motivációit és elhárító mechanizmusait, és sokkal egyértelműbbé válik az egyes típusok viselkedésében és magatartásában megnyilvánuló általános személyiségvonások belső logikája és kiterjedése is. Az alapdinamika (a hozzá tartozó fejlődési szintekkel) pontosan lemérhetővé teszi az egyes típusok mindenkori állapotát, és az enneagrammal foglalkozók számára elegáns fogalmi keretet nyújt, amelyet szerintünk számos különböző területen hasznosítanak majd. Az alapdinamikával a terapeuták, az oktatók és az üzleti tanácsadók – egyszóval mindenki, aki a gyakorlatban szeretné hasznosítani az enneagramot – is sokkal hatékonyabbá tehetik munkájukat.

Jóval részletesebb lett az enneagram jelének eredetét és történetét, illetve a rendszer legutóbbi időkben végbement fejlődését tárgyaló fejezet is. Sokan szeretnének jóval többet megtudni ennek a tipológiának a származásáról, ám a témával foglalkozó korábbi anyagok gyakran zavarosak és ellentmondók voltak. Noha még mindig vannak fehér foltok az enneagram fejlődésének történetében, mi magunkra vállaltuk a feladatot, hogy a jelenleg rendelkezésre álló ismeretek alapján pontos beszámolót készítsünk a témáról.

Nagyon sok kérdést kaptunk a gyermekkori mintákkal és a személyiségtípusok fejlődéses eredetével kapcsolatosan, ezért megragadtuk az alkalmat, hogy tisztázzuk az ezzel kapcsolatos magyarázatainkat. Most már a Személyiségtípusok első kiadásában leírtnál tisztább, átfogóbb terminológiát alkalmazunk a gyermekkori mintákra, és részletesebben tárgyaljuk az egyes típusok fejlődéses eredetét is. Például a Hármas típust nem úgy írjuk le, hogy „pozitívan viszonyul az anyához vagy anyapótlóhoz”, hanem azt tanítjuk, hogy ez a típus „kötődik a gondozó figurához” (aki nem feltétlenül a biológiai anya, és a kötődés sem feltétlenül pozitív töltésű). A hangsúlynak ez az áthelyeződése sokkal szélesebb körű következményekre utal, és a Hármas típusba tartozók úgy vallottak, hogy az új megfogalmazás jobban egybecseng saját tapasztalataikkal.

Újdonság az is, hogy megváltoztattuk egyes típusok és két triász nevét. Az évek során a „Státuskeresőből” „Motivátor”, a „Művészből” „Individualista”, a „Gondolkodóból” „Vizsgálódó”, az „Általánosítóból” „Rajongó” lett. Ezekre a változtatásokra azért volt szükség, mert úgy éreztük, hogy az új elnevezések segítenek jobban elkülöníteni az egyes típusokat egymástól, s ugyanakkor egyértelműbbek a régieknél. Érzésünk szerint e nevek jobban illenek az egyes típusok alapdinamikájához is.

Hasonló okokból módosítottuk a Csoportosító triász nevét Ösztönös triászra, a Cselekvő triászét pedig Gondolkodó triászra. E változtatások segítenek összehangolni a triászok elnevezését az emberi psziché három klasszikus fő központjával: a gondolkozással, az érzelmekkel és az ösztönökkel. Kibővítettük azokat a részeket is, amelyek azt mutatják be, hogyan viszonyulnak az egyes típusok a megfelelő triászokhoz. Részletesebben ismertettük például, milyen szerepet játszik az ellenállás a Nyolcas, Kilences és Egyes típusoknál, hogyan keresnek igazolást egy-egy adott énképre a Kettes, Hármas és Négyes típusok, és így tovább.

A Személyiségtípusok sok egyéb részét is kibővítettük és tovább finomítottuk. Hosszabb leírásokban, külön-külön név alatt tárgyaljuk mind a tizennyolc színezett altípust. A Hármas színezetű Négyest például „Arisztokratának” neveztük el, míg az Ötös színezetű Négyest „Bohémnek”. Mi vagyunk az első olyan szerzők, akik elegendő kutatást végeztünk e téren ahhoz, hogy kategorizálni tudjuk a színezett altípusokat; e munka eredményeit most először tesszük közzé.

Kibővítettük az integrációs és dezintegrációs irányokkal foglalkozó részt is. Az egyes típusokról szóló fejezetekben úttörő jellegű leírást adunk arról, hogyan halad előre az adott típus a dezintegráció irányában szintről szintre, így az olvasók is pontosan megállapíthatják, stressz hatására hogyan „játsszák meg magukat”, ami „korai figyelmeztetőjel” lehet – ez csak egyike azon előnyöknek, amit a fejlődési szinteknek a személyiségfejlesztés során való alkalmazása kínál. Eredeti magyarázatokat és leírásokat fűztünk az egyes típusok integrációs irányainak ismertetéséhez is. A könyv egésze az enneagram mint rendszer alaposabb elméleti megismerését tükrözi: ennek köszönhető például a színezett altípusok, az integrációs és dezintegrációs irányok és a triászok ismertetése, valamint a más személyiségelméletekkel való hasonlóságok feltárása. Most először adjuk közre röviden saját magyarázatunkat az ösztönös orientációkról (amelyeket néha Önfenntartó, Szociális és Szexuális altípusoknak neveznek), azokat tágabb összefüggéseikben is megvizsgáljuk, és egységes alapot teremtünk az e területen később folytatandó kutatásokhoz.

Bízunk abban, hogy az új kiadást az olvasók is úgy tekintik majd, mint a már eddig is nagyszerű eredmények jelentős továbbfejlesztését. Úgy véljük, hogy tudományos igényességének és átfogó jellegének köszönhetően ez a mű mérföldkő lesz a szakterület további fejlődésében. Reméljük, hogy a Személyiségtípusok átdolgozására tett erőfeszítéseink eredményeként olyan könyv született, amely sok éven át hasznos és értékes olvasnivalót nyújt majd az önfelfedezésre vágyó és a személyiségük tudatos fejlesztésére törekvő olvasóknak.

Természetesen nem szabad elfeledkeznünk arról, hogy az emberi természetről szerzett ismereteink folyamatosan bővülnek. Könnyen előfordulhat, hogy e folyamat során valamikor a jövőben úgy döntünk, hasznos lenne ismét átdolgozni a könyvünket. Reméljük, hogy a Személyiségtípusokat jól ismerő olvasók ugyanolyan örömmel fedezik fel e kiadás új részleteit és jellemzőit, amilyen élvezettel mi dolgoztunk azokon. Azoknak pedig, akik csak most ismerkednek az enneagrammal, az e lapokon olvasottak olyan alapot nyújtanak önmaguk és mások megismeréséhez, amely egész életükben nagy hasznukra lesz. Szeretnénk megköszönni valamennyi olvasónknak a rengeteg bátorítást és a munkánk iránt tanúsított hatalmas érdeklődést, amely végső soron lehetővé tette ezen új, átdolgozott kiadás megjelenését.

Don Richard Riso,

Russ Hudson

New York City

1996. március

Előszó

Az enneagram és a személyiség átalakítása

Ha enneagramértelmezésünknek van egyetlen, mindennél fontosabb eleme, akkor az a belső állapotaink felismerésének és megértésének szükségessége, ugyanis ez teszi lehetővé, hogy túllépjünk ezeken a belső állapotokon. Önmagunk megértése a kezdet, ami lehetővé teszi a személyiség átalakítását és azt, hogy túllépjünk az egoizmuson és mindazon, ami együttesen az úgynevezett hamis szelfet alkotja. Az egoizmus fölé emelkedéssel nyílik meg a kapu a spirituális ösvényekhez, és az enneagram minden típus számára megmutatja, mi is ez a kapu, és hogyan léphet át rajta.

Azáltal, hogy bebizonyítja nekünk, lehetséges az egón túllépnünk és a magasabb tudati állapotokat integrálnunk, és mert alkalmazása révén megismerhetjük a lényünkben rejlő szabadabb, tágabb lehetőségeket, az enneagram ezeknek a lehetőségeknek a megvalósítására késztet bennünket.

Minden ember szeretne választ kapni az élet nagy kérdéseire. Bár gyakran különböző módon fejezzük ezt ki, egy közös, emberi szinten valamennyien arra törekszünk, hogy teljesebb, kielégítőbb és boldogabb életet éljünk – és hogy ehhez másokat is hozzásegítsünk. Az enneagram ugyan nem ad választ minden kérdésre, abban mindenképpen segíthet, hogy megállapítsuk, hogyan (és miért) kerül tévútra olyan sok ember, s ezzel hogyan okoz boldogtalanságot, hogyan teszi tönkre saját maga és mások életét.

Az enneagram személyiségtípusai segítségével azonosíthatjuk belső világunk főbb tájékozódási pontjait – azt, hogy hol rejlenek a lélek veszélyes szirtjei, kopár sivatagjai és alattomos futóhomokfoltjai, illetve hol hívogatnak bennünket termékeny oázisok, pihentető ligetek és életet adó források. Mi választhatjuk meg, hogy meglátogatjuk-e ezeket a helyeket vagy sem; hogy belelépünk-e a lélek futóhomokcsapdáiba vagy sem; hogy megmásszuk-e a csúcsokat és bemerészkedünk-e az új, ismeretlen területekre vagy sem.

Így tehát a helyesen megértett és alkalmazott enneagram nem csupán személyiségünk térképe, hanem a személyiségen túlra vezető úté is – de csak miután sikerül túllépnünk az egoizmuson!

Az enneagram emellett az emberi személyiség olyan, átfogó jellegű értelmezése, amely a lélek szintjének küszöbéig visz el bennünket. Az enneagrammal kapcsolatban egyáltalán nem helytelen lélekről beszélni, hiszen a lélek mindennapi életünkben az erények szüntelenül változó soraként jelenik meg. Sőt, amit hagyományosan „erénynek” nevezünk, az valójában az emberi lélek spontán és természetes kifejeződése. Az erény a forrás, amelyből a mindennapi életünkben keresett számtalan öröm fakad, és a jutalom, amely az egyes típusok egészséges fejlődési szintjein reánk vár. Az „erény gyakorlása” (amit így vagy úgy a lelkiség minden változata megkövetel) nem egyszerűen vallási kérdés. Erényeink felfedezése az enneagram használatából származó előnyök egyike, ami lehetővé teszi számunkra, hogy jó életet éljünk – olyan életet, amelyet tökéletesen kielégítőnek találunk, és amelyben mi is értékes hozzájárulásokkal gazdagíthatjuk a világot. Ha egészségesek vagyunk, akkor erényesek is vagyunk, és az egocentrikus állapotok felől a magasabb szintű működések és integráció állapotai felé haladunk. Az integráció irányában történő elmozdulás azt jelenti, hogy a „lényegünknek” megfelelően élünk – vagyis kifejezzük legjobb, legigazibb énünket.

Az enneagram tehát nem csupán mély értelmű pszichológia, hanem az őszintébb lelki élethez vezető út is. Ha megtanuljuk, hogyan figyeljük meg önmagunkat és megszabadulunk személyiségünk felvett szokásaitól, akkor máris lelki ösvényt taposunk (akár így nevezzük azt, akár nem), mivel egyetlen lelki ösvény sem járható anélkül, hogy felülemelkednénk önmagunkon. Ebből következik, hogy az enneagram nem a lelkiség egy újabb formája, hanem olyan eszköz, amely hozzásegít a lelkiség bármely formájának az eléréséhez. A segítségével szerzett felismerések egybecsengenek számos, a világ különböző részein kialakult hagyományos tanítással.

A rossz jóvá változtatása, életünk salakjának színarannyá alakítása – ez a legtisztább alkímia. Gurdjieff azt állította, hogy az enneagram nem más, mint a régóta keresett „bölcsek köve”, amelynek segítségével az ólom is arannyá változtatható. Lényegében mi is az ólom arannyá változtatásával foglalkozunk: azzal, hogyan alakíthatjuk át az életünket és önmagunkat a magasabb céloknak jobban megfelelővé – még ha nem is lehetünk mindig bizonyosak abban, hogy mik ezek a célok.

Végső soron az enneagram is csak egy eszköz és egy intellektuális rendszer – felismerések egyszerű forrása így természetesen nem művelhet csodákat. Abban azonban mindenképpen segíthet, hogy megszerezzük az életünkkel kapcsolatos helyes döntésekhez szükséges bölcsességet, és elfogulatlanul tudjuk szemlélni önmagunkat. Ez pedig nem kis dolog, hiszen így képesek leszünk elfogadni a Kegyelem ajándékát, ami már önmagában is átformálhatja életünket.

Köszönetnyilvánítás az első kiadáshoz

E könyv megírása nem tartott sokáig, ám bizonyos értelemben mégis nagyon hosszú ideig készült. Az alább felsorolt személyek nélkül pedig egyáltalán nem jöhetett volna létre.

Úgy tizenkét évvel ezelőtt, amikor elkezdtem az enneagrammal foglalkozni, a jezsuita Tad Dunne azt tanácsolta, hogy olvassam el Karen Horney munkáját, Bob Fecas pedig arra buzdított, hogy fejlesszem tovább a személyiségtípusok egészséges oldalának a leírásait. Ez a két javaslat a későbbiekben rendkívül hasznosnak bizonyult.

Amikor előadásokat kezdtem tartani az enneagramról, Richard Powers tiszteletes rendkívül nagylelkűen a rendelkezésemre bocsátotta a szükséges helyet. Kétlem, hogy a nyilvános előadások nélkül (ahol én is rengeteget tanultam) meg tudtam volna szerezni az enneagram helyességére vonatkozó bizonyítékokat, amelyek akkoriban roppant hasznosak és szükségesek voltak. Hasonló módon, bár eltérő körülmények között voltak a segítségemre Karl Laubenstein, Steve Rodgers, Priscilla Rodgers és a jezsuita Richard Hunt is, valamint a massachusettsi Cambridge-ben működő Ruah tagjai.

A barátaim közül is sokan érdeklődtek a munkám iránt. Nagyon hálás vagyok a lelkesedésükért, amely munkám kezdeti, törékeny szakaszában szinte nélkülözhetetlen volt. Különösen fontos volt a számomra Ruben St. Germain, Bob Cabaj, Irwin Montaldo, Robert Moore, Chuck Webb, Rose Mary O’Boyle és Jeff Posner bátorítása. Szeretnék köszönetet mondani Hugh P. Finnegannek, Ann L. MacDougallnek, Diana A. Steele-nek, Erwin Mayrnek és Dick Kalbnak a kézirat első változatainak átolvasásáért és véleményezéséért. Köszönöm Mark S. Desveaux-nak az ábrákat és a személyiségtípusok nagyszerűen eltalált karikatúráit.

Csupán személyes okokból szeretném itt megemlíteni néhány további személy nevét is. Ők a következők: Beverly Moreno Pumilia, Jeff és Gertrude Moreno, Dominick és Virginia Riso, Agnes Bazzle, Kalkuttai Teréz anya, Harry Claypool, Rob Bliss, Charles Aalto, Terri Kyller, Brent BecVar, Bruce MacClain, John Lush, Lester Wolff, Philip Stehr, Louisa és Sandy Arico, Bill és Lynette Rice, Robert Drez, Brendan testvér (S. C.), valamint a jezsuita rend tagjai közül August Coyle, Joseph Tetlow, Edward Romagosa, Youree Watson, Daniel Creagan, Pat Byrne és Peter Sexton.

A Houghton Mifflin Kiadó néhány munkatársának is köszönettel tartozom – minden bizonnyal nagyobb köszönettel, mint gondolnám. Első szerkesztőm, Gerard Van der Leun azóta távozott a kiadótól. Ő tanított meg arra, hogyan mondjak kevesebb szóval is többet. A távozása után az a szerencse ért, hogy Ruth Hapgoodot jelölték ki mellém szerkesztőnek, aki bölcsesség, jókedv és türelem kiapadhatatlan forrásának bizonyult. Külön is köszönöm a türelmét, ami lehetővé tette, hogy e könyv elnyerje jelenlegi formáját. Segédszerkesztőm, Geraldine Morse is rengeteget javított a könyvön, és ezzel számtalan hibától és kellemetlenségtől kímélt meg engem.

Náluk is hálásabb vagyok azonban Austin Olney-nak, a Houghton Mifflin volt főszerkesztőjének. Austin volt az, aki a vázlatos kéziratban felismerte az e könyvben rejlő lehetőségeket. Ha azt mondom, hogy kedves volt, segítőkész és megértő, azzal még nagyon is keveset mondtam. Nélküle most Önök sem tarthatnák a kezükben ezt a könyvet.

Az évek során a legjobb tanácsok egy részét – valamint megszámlálhatatlan ötletet és javaslatot – az ügynököm és ügyvédem, Brian Lawrence Taylor, valamint Patricia D. Walsh és James Peck adta. A munkám iránt tanúsított érdeklődésük többet ért a számomra, mint hinnék. Sok nehéz órán segített át az, hogy e három rendkívüli intelligenciájú ember hitt az enneagramban. Végül a legőszintébb köszönetem a családomat illeti. Szívesen elmondanám mindazt, amit értem tettek, ám azt hiszem, hogy ezt még jómagam sem fogtam fel teljes mélységében. Állandó szeretetük, segítségük és megértésük nélkül nem jöhetett volna létre ez a könyv.

Don Richard Riso

1987

Köszönetnyilvánítás az átdolgozott kiadáshoz

Mindig többeknek kellene köszönetet mondani annál, mint ahányan az embernek eszébe jutnak. Az elmúlt kilenc év során olyan sokan és sokféleképpen voltak rám hatással, hogy nemhogy felsorolni, de még felidézni is nehéz volna valamennyiüket.

A Személyiségtípusok első kiadásának megjelenése óta sok ezer emberrel találkoztam az enneagramszemináriumokon és -képzéseken, és további ezrekről hallottam, akikre a könyv – ilyen vagy olyan módon – hatással volt. Ők is csak azt igazolták, amit addig is tudtam – vagyis hogy az enneagram személyiségtípusainak a megismerése felbecsülhetetlen értékű: a valóságot kifejező struktúrák felfedésével mind a kilenc típus sok hasznos dologra taníthat meg bennünket. A helyesen megértett enneagram úgy beszél a valóságról, hogy az egyenest az ember szívéhez szól. Sokan számoltak be arról, hogy az enneagram által szerzett felismerések megváltoztatták az életüket, helyrehozták a házasságukat, segítettek valamelyik gyermekük megértésében – vagy akár az életüket is megmentették. Az emberekre gyakorolt efféle jótékony hatás egyike volt azoknak a dolgoknak, amelyekben a Személyiségtípusok írásának 12 esztendeje alatt nagyon reménykedtem. Nagyon örülök annak, hogy a könyv világszerte olyan sok embernek segített önmaga és mások megértésében, és most azért imádkozom, hogy az új kiadás még jobban elmélyítse ezt a folyamatot.

Számos nagyszerű tanítványunk volt, akik jóval többet segítettek eredeti felismeréseink igazolásánál vagy helyesbítésénél. A személyiségtípusok szülői orientációját felvető Tom Markey-hoz hasonló tanítványaink fontos szerepet játszottak abban, hogy a helyes úton haladjunk tovább. Hasonlóan értékes ötleteket kaptunk Joan Jenningstől a triászoknak az integráció folyamatához viszonyított szerkezetére vonatkozóan. Nagy örömmel ismerjük el a következő tanítványaink és munkatársaink hozzájárulását is: Elisabeth Auspurg, Joel és Annie Baehr, Marilyn Bernhardt, David Beswick, Catherine Breeding, Katherine Chernick, Phyllis Cloninger, Mona Coates, Kevin Cullen, Remi de Roo, Ben Eiland, Diane Ellsworth, Cathie Flanagan, Paul Gandy, Pearl Gervais, Belinda Gore, Brian Grodner, Orn Gudmundsson, Anita Hamm, Jane Hollister, Andrea Isaacs, Ed Jacobs, Michelle Jurika, Ann Kirby, Jack Labanauskas, Claes Lilja, Lawrence Martin, Damon és Elizabeth Miller, Maurice Monette, Dan Napolitano, Rose Mary O’Boyle, Karen Page, Marie-Anne Quenneville, Joyce Rawlings-Davies, Richard Reese, John Richards, Maggi és Les Saucier, Robert Siudzinski, Robert és Lois Tallon, Wes Van Hee és Vanessa Williams.

Külön kell megemlítenem Brian Taylort, az ügyvédemet és legjobb tanácsadómat, akinek támogatására és tanácsaira mindig számítok; Brian az évek során rengeteg bajtól megóvott. Rendkívül nagy becsben tartom a néhai William McGrane II emlékét, aki hitt bennem, és teljes szívével segített és támogatott. Köszönet illeti a Houghton Mifflin Kiadónál dolgozó szerkesztőinket, Betsey Lernert, Hilary Liftint és – jelenleg – Marnie Pattersont, valamint az ügynökünket, Susan Leschert.

Mindenekfelett azonban nagy örömmel és büszkeséggel mondok köszönetet tanító-társam és társszerzőm, Russ Hudson barátságáért és munkámra gyakorolt jó hatásáért. Russ úgy egy évvel a megjelenése után akadt rá a könyvre; ezután személyesen is felkeresett, hogy tanácsot kérjen tőlem. Első találkozásunk azon ritka pillanatok egyike volt, amikor az ember határozottan érzi, hogy valami fontos dolog történik: olyasvalakivel álltam szemben, aki döntő szerepet fog betölteni az életemben és a munkámban egyaránt. Így is történt. Ismeretségünk kezdetén, 1988-ban elsősorban az enneagram fűzött össze bennünket, de az évek során barátságunk kitágult – részben annak köszönhetően, hogy mi is az emberi megértés eme tanának kifinomult belső tanításai alapján kezdtünk élni. Egyetlen másik személy sem tett olyan sokat a második kiadásban megjelent új ötletek kidolgozásáért, mint Russ. Ugyanannyit tanultam tőle, mint amennyit ő tanult tőlem, és büszke vagyok arra, hogy számos (de korántsem az összes) felfedezése helyet kaphatott e könyv lapjain.

Bármilyen teljesnek látszik is most a Személyiségtípusok, tisztában vagyunk azzal, hogy még sok mindent nem mondtunk el. Nagyon sokat tanulhatunk még, miközben az emberi lélek rejtelmeit vizsgáljuk: lelkünk szabadság iránti vágyában álmokba és képzelgésekbe menekül, csak hogy felébredjen, majd ismét elszunnyadjon. Az ébredésekkor azonban valamiféle felbecsülhetetlen érték rakódik le bennünk, így idővel mi is átalakulunk. Az enneagram rendkívül értékes, mivel megmutatja nekünk álmaink jellemzőit. Amit viszont nem tud felfedni a számunkra, azt csak akkor fedezhetjük fel, ha végre teljesen felébredünk.

Don Richard Riso

New York City

1996. május

A Don által említett nagyszerű emberek mellett én néhány további személynek is szeretnék köszönetet mondani.

Elsőként a szüleimnek, Al és Honey Hudsonnak szeretném megköszönni hosszú éveken át nyújtott önfeláldozó támogatásukat. Szeretetük volt az alap, amelyből erőt meríthettem e munkához. Szeretnék köszönetet mondani a nővéreimnek, Meredith Van Withrow-nak és Lorraine Maurónak és az ő családjaiknak is. Hálás vagyok, amiért utamat ilyen remek barátokkal oszthattam meg.

Ezúton köszönöm meg drága barátom, Gay Mehegan, valamint Sean, Eben és Tara szeretetét és támogatását. Életemnek abban az időszakában, amikor a legnagyobb szükségem volt rá, Gay ott állt mellettem, és segített megértenem, mi is lehet az életem lényege.

Számos más barátomnak is kulcsfontosságú szerepe volt abban, hogy az e könyv felé vezető útra léptem. Véleményüket, tanácsaikat, gondoskodásukat és érzelmi támogatásukat olyan sokféle módon fejezték ki, hogy azt itt lehetetlen volna felsorolni. Ők a következők: Mindi McAlister, Joan Clark, Richard Porter, Tucker Baldwin, Laura Lau, Jerry és Vivian Birdsail, Claes Lilja, Butch Taylor, Wendy Simmons, Mike és Marianne Eisenburger, Hal és Kathy Van Hoff, Lizzie Goren, Joe Hall, James Massenburg, Randy Nickerson, Joe Koproski, Russell Maynor, William Hicks, George Graham, Sonnie Starr, Budd Hopkins, Lori Fogler, Mark Reichard, Mark Kudlo, John Mack, Jerry Brewster, Alan és Cathy Fors, Gary és Linda Freed, Karen Miller, Maggie Cullen, Mellon Lovrin, Peter és Jamy Faust, a Puzone, a Holifield és a Cole család. Természetesen rajtuk kívül is vannak sokan mások – elnézést kérek mindazoktól, akik kimaradtak.

Végül pedig külön is szeretnék köszönetet mondani tanító-társamnak, társszerzőmnek, mentoromnak és szeretett barátomnak, Don Richard Risónak. Újra és újra megindít Don rendkívüli nagylelkűsége, alázata és rendíthetetlen támogatása. Ő akkor is bízott bennem, amikor én alig bíztam önmagamban, és kapcsolatunk lett az az eszköz, amelynek révén felfedeztem, mit is jelent az igaz barátság. Don azon nagyon kevesek egyike, akivel bármit meg tudok osztani, őszintesége és szeretete pedig már több nagyon nehéz időszakon is átsegített. Mindig hálás leszek a tőle kapott lehetőségért, hogy vele dolgozzak, és imádkozom azért, hogy képes legyek megfelelni mindannak, amit tőle kaptam. Úgy érzem, mintha valami csodálatos és rejtélyes végzet vezérelt volna minket az enneagram és egymás barátsága felé, s én életem hátralevő részében mindennap csodálni fogom e kapcsolat finom kibontakozását.

Russ Hudson

New York City

1996. május

1. FEJEZET Mik azok a személyiségtípusok?

Ismerd magad. Istent nem érheted fel.

Emberhez méltó tanulmány az ember.

Alexander Pope: An Essay on Man

(N. Kiss Zsuzsa fordítása)

Mi értelme van a személyiségtípusok megismerésének? Ha mindenki egyedi, akkor az emberek csoportokba sorolása szinte alávaló dolognak tűnhet. Sőt, még ha elméletileg igazolható lenne is a személyiségtípusok alkalmazása, azok akkor is vagy túlságosan akadémikusak lennének ahhoz, hogy segítségünkre legyenek a mindennapi életben, vagy pedig túl homályosak ahhoz, hogy valamit is jelentsenek – bármit ki lehetne olvasni belőlük, akárcsak a jósnő kristálygömbjéből.

Az effajta ellenvetések jogosak ugyan, csak éppen nem helyénvalóak. A személyiségtípusok tanulmányozásának több jó oka is van, ezek közül a legfontosabb az, hogy az emberi lények természetükből adódóan érdekesek – és veszélyesek. Oda kell figyelnünk embertársainkra, hiszen valószínűleg ők környezetünk legváltozékonyabb, legdühítőbb, legtöbb örömet okozó és legrejtélyesebb elemei. Az emberek legtöbbjének alig telhet el úgy napja, hogy ne kerüljön közvetett vagy közvetlen kapcsolatba több tucat más személlyel – a családdal, a barátokkal, a járókelőkkel, a munkatársakkal, a televízióban szereplőkkel vagy éppen álmaink és félelmeink tárgyaival. Az emberek mindenütt ott vannak, és nagyon sokféle módon hatnak ránk – akár tetszik ez nekünk, akár nem.

A személyes kapcsolatok vizein többnyire ritkán találkozunk a gyásszal, de szinte biztosan voltak az életünkben olyan alkalmak, amikor hirtelen rádöbbentünk, hogy valójában nem is ismertünk valakit, akiről addig azt hittük, jól ismerjük. Mi több, néha talán arra is rá kellett jönnünk, hogy önmagunkat sem ismerjük. Olykor furcsának és nyugtalanítónak tűnik számunkra mások viselkedése – vagy éppen a saját magunké. Furcsa dolgok történnek, vagy olyasmik, amik egy cseppet sem tűnnek helyénvalónak. Ezek a meglepetések néha kellemesek, máskor viszont határozottan kellemetlenek, és valamikor a jövőben meghatározó hatásuk lehet ránk. Ezért van az, hogy ha nem akarunk elgondolkozni az emberi természetet kifejező személyiségtípusokon, azzal katasztrofális következményeket idézhetünk elő. Kiderülhet, hogy valaki, akiről azt hittük, ismerjük, valójában szörnyeteg, vagy éppen reménytelenül önző. Rádöbbenhetünk, hogy szívtelenül kihasználtak bennünket, vagy hogy jogos szükségleteinket önös érdekből semmibe vették. Ha nincs kellő emberismeretünk, szörnyű dolgok eshetnek meg velünk. Mindennek persze az ellenkezője is igaz: ha nem ismerjük eléggé az embereket, a kavicsok közt esetleg nem vesszük észre a gyémántot sem, vagy túl gyorsan lemondunk egy kapcsolatról, amelyet pedig érdemes volna megmentenünk. Megfelelő bölcsesség nélkül bánthatnak bennünket, vagy mi bánthatunk másokat – akár így, akár úgy, mindenképpen boldogtalanok leszünk.

Így tehát nagyon is megéri érzékenyebbnek lenni – ha másért nem, legalább azért, hogy elkerülhessük a fájdalmas következményeket. Önmagunk és mások megértése által boldogabbá válhatunk.

A baj csak az, hogy míg mindenki szeretne bepillantani embertársai lelkébe, kevesen hajlandók rá, hogy ugyanilyen figyelemmel forduljanak önmaguk felé. Szeretnénk megtudni, mi mozgatja a többiek cselekedeteit, de félünk attól, hogy kellemetlen dolgokat tudjunk meg saját magunkról. Mai, versenyszemléletű világunkban megváltozott a szemlélet, s a delphoi jósdában elhangzott „Ismerd meg önmagad” parancs helyett a „Puhatold ki a másikat” lett a jelszó. Szeretnénk úgy látni másokat, mintha csak röntgenszemünk lenne, azt viszont már nem akarjuk, hogy mások megismerhessék gyengéinket és hiányosságainkat. Nem akarjuk, hogy bárki – önmagunkat is beleértve – olyannak lásson bennünket, amilyenek valójában vagyunk. Sajnálatos módon elveszítettünk valami fontos és értékes dolgot – azt a képességet, hogy egyformán elfogulatlanul szemléljük önmagunkat és embertársainkat.

Mindent a visszájára fordítottunk. Ezt csak úgy hozhatjuk helyre, ha felidézzük Kierkegaard tanácsát. Szerinte az volna a jó, ha másokkal szemben lennénk elfogultak, s magunkkal szemben elfogulatlanok. Ez azt jelenti, hogy amikor mások felett akarunk ítélkezni, meg kell próbálnunk a helyükbe képzelni magunkat, és megérteni, hogyan látják ők saját magukat és a világukat. Amikor viszont önmagunkról mondunk véleményt, meg kell próbálnunk mások szemével nézni magunkra, és le kell küzdenünk a késztetést, hogy enyhítő körülményeket találjunk önmagunk számára. No persze Kierkegaard tanácsát nagyon nehéz átültetni a gyakorlatba. Magunkat szemlélve előbb át kell vergődnünk a hiúság és az önámítás dzsungelén, míg mások vizsgálatakor le kell gyűrnünk cinikus és védekező késztetéseinket. Önmagunkkal szemben bátornak, másokkal szemben viszont együttérzőnek kell lennünk.

De vajon hogyan tehetünk szert az ehhez szükséges tudásra és érzékenységre? Hogyan próbálhatunk eligazodni az emberi személyiség végtelen útvesztőjében? Hogyan fejleszthetjük ki magunkban az emberismeretet, hogy teljesebb és boldogabb életet élhessünk?

A válasz ellentmondásosnak tűnik: rá fogunk jönni, hogy senkit sem ismerhetünk meg igazán addig, amíg nem ismerjük meg önmagunkat, de nem ismerhetjük meg igazán önmagunkat sem, amíg nem ismerünk meg másokat. A megoldás erre a látszólagos talányra az, hogy önmagunk megértése és mások megértése valójában egyazon érme két oldala – az emberi természetet kell megértenünk.

Mivel az emberi természet birodalma hihetetlenül hatalmas, nem árt, ha van egy pontos térképünk erről az ismerős, ám felderítetlen területről. Sokat segít, ha van egy megbízható módszer, amellyel meghatározhatjuk, hogy kik vagyunk és merre tartunk, nehogy eltévedjünk útközben.

az enneagram

Szerintünk az enneagram az emberi természet oly régóta keresett térképe. Noha az enneagram jele és pszichológiai elméletének számos gyökere is ősi eredetű, mégis meglepően időszerű, ugyanis az emberi természet nem változott. A történelem különféle lelki és filozófiai hagyományainak révén napjainkig fennmaradt enneagram az emberi természet beható megismerését jelképezi – olyasmi ez, amire a múltban éppúgy szükségünk volt, mint a jelenben. Az itt ismertetett enneagram alapjait számos iskola lelki tanításai alkotják, amelyeket egyesítettek a korszerű pszichológia felismeréseivel. Egyszerre ősi és modern tanítás, a régi és az új csodálatos és dinamikus ötvöződése. E könyv célja, hogy a laikus olvasót is megismertesse ezzel a nagyszerű rendszerrel.

A pszichológia régóta küszködik azzal, hogy olyan, működőképes személyiségtipológiát (vagyis az emberi természet csoportokba sorolására alkalmas módszert) találjon, amely pontos és gyakorlatias, átfogó jellegű és elegáns. A Kr. e. 5. században élt Hippokratésztól kezdve már a görög filozófusok is tisztában voltak azzal, hogy a személyiségnek igenis vannak típusai. Senki sem volt képes azonban meghatározni az emberi természetre jellemző alapvető kategóriákat, azaz a fő személyiségtípusokat.

A századok során sokféle ötlet született a csoportosításra, de mindegyik elképzelésnek megvoltak a maga nehézségei, pontatlanságai vagy ellentmondásai. Sok módszer nem veszi figyelembe az emberi természet sokféleségét – ezek túl kevés kategóriát határoznak meg, túlságosan elvont jellegűek, vagy az egészséges viselkedés helyett csak a különféle neurózisokkal foglalkoznak. Az egyes személyiségtípusok felismerése már önmagában is rendkívül nehéz feladat volt, de még ennél is bonyolultabbnak bizonyult egy olyan rendszer kidolgozása, amely az egyes típusok egymáshoz való viszonyát is meghatározza, és ezáltal felfedi az emberek változásának és fejlődésének útját. Az emberi természetet híven tükröző személyiségtipológia kialakítása megoldatlan feladat volt – amíg ki nem dolgozták az enneagramot. Erről szól ez a könyv.

Minden pszichológiai rendszernek megvan a maga rendező elve. Ha egy gyors pillantást vetünk néhány más rendszerre, akkor láthatjuk, hogy például Freud három különböző karaktertípusa azt a nézetet testesíti meg, miszerint a pszichikus energia a gyermekek fejlődésének korai szakaszában a száj, a végbélnyílás vagy a nemi szervek környékére fixálódik. Ennek eredményeként alakulnak ki az orális, az anális és a fallikus típusok, amelyek egyébként jól megfelelnek az enneagram típusainak is. A karaktertípusok egy másik freudi megközelítése szerint a személyiségre az ego, az id vagy a szuperego uralma nyomhatja rá a bélyegét. Az utóbbi rendszer a freudi fogalmak bonyolultabb alkalmazása, amelynek használata az elméleti szakemberek számára nem kis fejtörést okozott, bár – mint látni fogjuk – ez is összhangban van az enneagrammal.

Jung tipológiájában nyolc személyiségtípust különböztet meg annak alapján, hogy a kétféle lehetséges pszichológiai beállítottságot – a kifelé és a befelé fordulást – miként módosítja az általa posztulált négy alapvető szellemi funkció – az érzés, a gondolkodás, az érzékelés és az intuíció. Jung tehát megkülönböztet egy extravertált érző típust és egy introvertált érző típust, egy extravertált gondolkodó típust és egy introvertált gondolkodó típust stb.

Karen Horney jellemkategóriái a klinikai munkája során megfigyelt, az emberek egymás közti kapcsolataiban észlelhető orientációkon alapulnak. Eszerint három alapvető irányultság létezik: az „egymáshoz való közeledés”, az „egymástól való távolodás” és az „egymással való szembefordulás”. Horney nem dolgozta ki az e három kategórián belüli összes alcsoport leírását, de ha megtette volna, akkor rendszere valószínűleg kilenc személyiségtípust különböztetett volna meg – akárcsak az enneagram. (Az enneagram elméletét ismertető fejezetben részletesebben is foglalkozunk Freud, Jung és Horney munkájával, különös tekintettel arra, hogy miként feleltethetők meg az ő kategóriáik az enneagram személyiségtípusainak.)

Az enneagram rendező elve nagyon egyszerű: három csoportban, azaz triászban három-három, összesen tehát kilenc személyiségtípust különít el. Az enneagram három triászát az különbözteti meg, hogy – pozitív és negatív tulajdonságokat egyaránt tartalmazó – alapvető pszichológiai orientációnk az érzelmeinken és az énképünkön alapul-e (ha igen, akkor az Érző triászba tartozunk), vagy inkább a gondolkozási folyamatainkon és azon, ahogyan a biztonságot keressük (ez esetben a Gondolkodó triászba tartozunk), vagy pedig a „zsigeri” ösztöneinken és a világhoz való viszonyunkon (ebben az esetben az Ösztönös triászba tartozunk).

Itt most csak nagyon leegyszerűsítve jellemezzük a kilenc személyiségtípust, de később természetesen jóval részletesebben is foglalkozunk majd azokkal. Az Érző triászba tartozó típusok a Segítő (a Kettes – a bátorító, nyíltszívű, birtokolni vágyó típus), a Motivátor (a Hármas – a becsvágyó, gyakorlatias, énképre ügyelő típus) és az Individualista (a Négyes – az érzékeny, magába mélyedő, levertségre hajlamos típus). A Gondolkodó triászba tartozik a Vizsgálódó (az Ötös – a lényeglátó, hideg fejű, provokatív típus), a Lojális (a Hatos – az elkötelezett, kötelességtudó, gyanakvó típus) és a Rajongó (a Hetes – a mesterkéletlen, élvezeteket szerető, szertelen típus). Végül az Ösztönös triászba tartozik a Vezető (a Nyolcas – a magabiztos, rámenős, összecsapásra hajlamos típus), a Béketeremtő (a Kilences – a kellemes, kényelmes, önelégült típus) és a Reformer (az Egyes – az észszerű, elvhű, rendszerető típus).

Egyes olvasók már e rövid jellemzések alapján is ráismernek saját személyiségtípusukra – de akkor sem kell aggódni, ha ez nem sikerül. Az Útmutató című fejezetből megtudhatják, hogyan állapítható meg önmaguk vagy valaki más személyiségtípusa. Mivel mind a nyolc főtípussal egy-egy külön fejezet foglalkozik, nagyon sok még a megismernivaló. (Aki szeretne egy gyors áttekintést kapni valamelyik személyiségtípusról, az lapozzon a megfelelő fejezet elején található karikatúrához és személyiségrajzhoz. A személyiségrajzban felsoroljuk az adott típus számos fő jellemzőjét.) Az Útmutatóban alaposabban (a Részletes útmutatóban pedig még behatóbban) is foglalkozunk majd az enneagram három triászával és azzal, hogy miként jön létre ezeken belül a kilenc fő személyiségtípus és a nagyszámú altípus.

Valószínűleg nem meglepő, hogy az enneagram működése meglehetősen bonyolult és nehezen megfogható. Ha személyiségtípusunkat valamelyik alapvető orientáció (érzelem, értelem vagy ösztön) kifejeződésének tekintjük, azzal az enneagramban lehetséges elemzési szinteknek még csak az egyikét érintettük. A könyv végére meglátjuk, hogy a kilenc személyiségtípust freudi, jungi, horney-i és még egyéb nézőpontokból is megközelíthetjük, mivel az enneagram egyszerre több különböző absztrakciós szinten is működik. Áthidalja a személyiség pszichoanalitikus, illetve behaviorista megközelítései között húzódó szakadékot. Az enneagram révén nyerhető felismerések az emberi természettel kapcsolatos legabsztraktabb általánosításoktól az egyes személyiségtípusok igen pontos leírásáig terjednek. Ezek után talán furcsán hangzik, de bármilyen összetett az enneagram, mégis könnyű megérteni.

Nem szabad megfeledkezni arról sem, hogy az enneagram kilenc személyiségtípusa jól elkülönülő kategóriákat alkot ugyan, de nem tekinthető merev, megváltoztathatatlan egységeknek. Meg fogjuk látni, hogy az enneagram nyílt és rendkívül rugalmas – akárcsak maga az emberi természet. A mozgás és a változás – a fejlődés az integráció vagy a dezintegráció irányában – e különleges rendszer szerves részét képezi. Mivel pedig az ebben a könyvben megadott személyiségtípus-leírások a legteljesebb egészségtől és integráltságtól a legsúlyosabb neurotikus állapotokig terjednek, a viselkedésnek nem csupán az ismertetésére képesek, hanem az előrejelzésére is – ez pedig rendkívül hasznos lehet.

Tekintettel arra, hogy egy bevezető szintű könyvnek viszonylag egyszerűnek kell lennie, itt nem mutathatjuk be az enneagram összes apró részletét. Az enneagram számos haladó, elméleti aspektusát ezért vagy kihagytuk, vagy csak futólag tárgyaljuk.

Nem adtunk pontos javaslatokat arra vonatkozóan sem, hogyan használják az olvasók a rájuk vonatkozó személyiségleírásokat. Az érdeklődők azonban így is rájönnek majd, milyen módon alkalmazhatják a leírásokat az életben adódó számos különböző helyzetben. A pszichológusok és pszichiáterek például pontosabban diagnosztizálhatják majd pácienseik problémáit – a kezelt páciensek pedig időt és pénzt takaríthatnak meg azáltal, hogy gyorsabban megértik önmagukat. Az enneagram emellett a páciens és kezelője közötti közös nyelvet is teremthet, amelynek segítségével megvitathatják a nehézségeket és az elért haladást, függetlenül attól, hogy melyik pszichoterápiai iskola képviselői.

Az ügyvédek is jobban megértik majd ügyfeleiket, s emellett képesek lesznek pontosabban felmérni szavahihetőségüket és azt, mennyire képesek együttműködni a jogi ügyekben. Az enneagram különösen nagy segítséget nyújthat a válási és a gyermekelhelyezési ügyekben, ahol döntő fontosságúak a személyiségjegyek. Az orvosok belátóbb módon beszélhetik meg a betegségeket betegeikkel – különösen azokkal, akiknek szervi bajait lélektani problémák súlyosbítják. A papok hivatásuk gyakorlása során jobban ráhangolódhatnak a hozzájuk fordulók lelkiállapotára. Ez a könyv ugyan nem foglalkozik lelki útmutatással, de a pszichológia és a spiritualizmus között sok a hasonlóság, hiszen mindkettő az egész személyiséggel foglalkozik. A tanárok érzékenyebbé válhatnak diákjaikkal szemben. A különféle személyiségtípusokba tartozóknak különbözőek az adottságaik és a tanulási módszereik, és más-más módon viszonyulnak a többi diákhoz is.

A személyzeti vezetők és az üzletemberek munkája szintén hatékonyabbá válhat azáltal, hogy jobban megismerik alkalmazottaik személyiségtípusát. A munkával való elégedettség és a termelékenység is fokozódik akkor, ha az alkalmazottak úgy érzik, hogy a vezetőség megérti személyes szükségleteiket és figyelembe veszi őket. Az alkalmazottak felvételével foglalkozó tisztviselők és azok, akik hatékony munkacsoportok összeállításán fáradoznak – függetlenül attól, hogy egy vállalat igazgatótanácsáról vagy egy szerelőcsapatról van szó –, szintén nagy hasznát vehetik annak, ha jobban beleláthatnak a jelentkezők személyiségébe. A személyiségtípusok megismerése jól jöhet a politikusok, az újságírók és a reklámszakemberek munkájához is. Röviden tehát: a személyiségtípusok megismerése hasznos lehet mindazok számára, akiknek van személyisége (és kinek ne volna?), vagy akik érdeklődnek mások személyisége iránt (és ki ne érdeklődne?).

A gyakorlati alkalmazás számos lehetősége ellenére azonban mégiscsak olyan könyv ez, amelyet elsősorban az olvasók mint egyének számára írtunk, hogy az itt tanultakat a magánéletükben hasznosíthassák.

Szeretnénk felhívni a figyelmet arra, hogy ez a mű nem tartozik a jól ismert önsegítő könyvek közé. Egyszerűen lehetetlen olyan pszichológiai „szakácskönyvet” írni, amelyben megtalálható az egészséges és elégedett emberré válás receptje. A teljes emberré válás magától értetődően bonyolult folyamat, amely életünk végéig tart. A könyvekből sok hasznos tudnivalót és tanácsot szerezhetünk, új ötleteket és sok bátorítást kaphatunk. A tudás egymagában azonban nem elég ahhoz, hogy megváltozzunk. Ha elég lenne, akkor a legműveltebb emberek lennének egyben a legjobbak is, márpedig tapasztalatból tudjuk, hogy ez nem mindig van így. A tudás akkor erény lenne, márpedig nem az. Önmagunk alaposabb megismerése csupán eszköz a cél, vagyis a boldog, jó élet eléréséhez, de a tudás birtoklása önmagában még nem tesz erényessé, boldoggá vagy elégedetté bennünket. A könyvek nem adhatnak választ mindazon nehézségekre, amelyekkel az életben szembekerülünk, és nem szerezhetjük meg belőlük azt a bátorságot sem, amelyre kutatásunk sikeréhez feltétlenül szükségünk lesz. Ehhez magunkba és magunkon túlra kell tekintenünk.

Ez a könyv emellett nem tekinthető az utolsó szónak sem az enneagram vagy a személyiségtípusok vonatkozásában – nem is lehetne az. Mindig lesznek újabb leírható részletek, mindig találunk majd új összefüggéseket, új felismeréseket. Meglehet, sohasem fogjuk tudni leírni a psziché rejtelmeinek minden részletét, mivel talán soha nem is fogjuk megfejteni azokat. Hogyan is volna lehetséges, hogy az emberi lények, felülemelkedve önmagukon, teljesen objektív módon szemléljék az emberi természetet? Hogyan lehetnénk teljesen elfogultak másokkal szemben és elfogulatlanok önmagunk iránt, ahogy azt Kierkegaard tanácsolta? Az emberi természet leírásán fáradozó pszichológusok maguk is emberek, így ők sem mentesek az emberi lényekre jellemző torzulásoktól és önámítástól. Senki sem szemlélheti az emberi természetet „Isten nézőpontjából”, így senki sem állíthatja teljes bizonyossággal, hogy tudja, mi az értelme az egésznek. Ezért van az, hogy a pszichológiában mindig is szerepe lesz a hitnek – persze nem feltétlenül a vallásos hitnek, hanem az emberi lényekkel kapcsolatos olyan elgondolásoknak, amelyek tudományos eszközökkel sehogyan sem bizonyíthatóak.

Ez az oka annak, hogy valószínűleg lehetetlen volna rátalálni valamiféle végső, objektív igazságra önmagunkkal kapcsolatban. De a válaszok megszerzésénél talán fontosabb is az, hogy útra keljünk e válaszok keresésére. A saját magunkra vonatkozó igazság őszinte kutatása során fokozatosan megszabadulhatunk egy sor fájdalmas és korlátozó magatartásformától, a kilétünkre vonatkozó téves elképzeléstől. Így aztán apránként, számunkra talán váratlan módon teljesebb, életigenlőbb, önmagunkon felülemelkedni képes személyekké alakulunk át.

Újdonságaink, eseményeink, valamint kedvezményes ajánlataink megtalálhatók megújult webáruházunkban, a booklove.hu-n!

Felelős kiadó Tönkő Vera

A Park Kiadó a Libri Könyvkiadó Kft. imprintje

Felelős szerkesztő Bogdán Ágnes

Szerkesztette Nádasdy Nóra

Korrektor Kővári Bettina

Műszaki szerkesztő Rochlitz Vera

Tördelte Kaposvári Franciska

ISBN 978 963 633 392 8

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Crimson Text – SIL Open Font License

Inter – SIL Open Font License

Source Serif 4 – SIL Open Font License

Vollkorn SC – SIL Open Font License