Gárdonyi Géza

Földre néző szem
Égre néző lélek

Intelmek fiaimhoz

ISBN 978-615-6683-68-7

AMTAK Bt, 2024

Tartalom

FÖLDRE NÉZŐ SZEM

TÁRSASÁG

TÁRSALGÁS

LÁTOGATÁS

UDVARIASSÁG

ALÁZATOSSÁG

KÖSZÖNÉS

ÉRZÉKENYSÉG

KÖNYV

ÚJSÁG

ZENE

FESTÉSZET ÉS SZOBRÁSZAT

SZÍNLAP HÁTÁRA

BOR

DOHÁNYZÁS

KÁRTYA

PÉNZ

KENYÉR

NÖVÉNYEN ÉLŐK

FŐVÁROS

AZ ORSZÁG

TÁRSADALOM

MAGÁNYOSSÁG

NŐ

VI-IK PARANCS

HÁZASSÁG

CSALÁD

NEMESSÉG

BECSÜLET

GYŰLÖLET

AKARAT

ÉGRE NÉZŐ LÉLEK

A TEST

LELKI ÉBREDÉS

LÉLEK

HALÁL

SPIRITIZMUS

HIT

VALLÁS

JÉZUS

BIBLIA

ISTEN

ZSIDÓSÁG

BŰN

HAZUGSÁG

SZENVEDÉS

FELEBARÁTI SZERETET

EMBERSZERETET

VISZONTSZOLGÁLAT

ELLENSÉG

NEMEZIS

BOLDOGSÁG KERESÉSE

LÉLEKTAGADÓK

HÁZI JAVÍTÓINTÉZET

ÉLETCÉL

ÉLETPÁLYA

ÉLETUTAINK

FÖLDRE NÉZŐ SZEM

Kedves fiaim!

Ezeket a jegyzeteket nektek irogattam. Mig kicsinyek voltatok, arra gondoltam, hogy vezető kezet nyujtok a jegyzetekben; most hogy már megnőttetek, arra gondolok, hogy erősiteni fognak a jegyzetek az itéletben, okosságban.

Az én gyermekségem csak 11 éves korig volt vigyázat alatt, azontul mindig meg kellett előbb égetnem az ujjomat, ha okulásra volt szükségem. A felnőtt ember is sokszor áll tétován, tanácstalanul az élet egyes kérdései előtt, hát még az ifjú?

Ha a halál elragad közületek, ezekben a jegyzetekben megtaláljátok az én intő, őrködő, javatokra gondoló lelkemet.

TÁRSASÁG

Aki társaságba vágyik, lelki hiányokban leledzik. Hordó, amelyet a saját borával nem lehet már feltölteni.

*

A gyermek nem bir meglenni társaság nélkül. A cigányok és az összes műveletlen népek társaságban kóborolnak. A paraszt vasárnap amint felöltözött, kiáll a kapuba. Keresi kivel beszélgethetne.

Az emberiség kiválói magánosan szerettek élni. Egy francia iró azt mondotta:

- Megtisztelve érzem magamat, ha valaki meglátogat, de mindenki örömet szerez, ha nem látogat meg.

Ebből megitélhetitek, hogy a társaság nem éppen szükséges föltétele az életnek. A testileg gyöngék védelmet éreznek a társaságban, az agyilag gyöngék igy iparkodnak a gondolataikat kiváltani.

Örökké társaságban lenni épp oly tulság, mint örökké magában élni. De mindenesetre kellemesebb és hasznosabb a két tulság között, ha már választani kellene, - az utóbbi.

*

Kerüljétek azt:

Aki talmi aranyláncot, üvegből készült ékkövet hord.

Akinek minden szava mézes.

Aki azonnal feketének festi, akit ti dicsértek.

Aki azt mondja: - Nincsen Isten!

Aki többet költ, mint amennyi tőle illenék.

*

Ovakodjatok az olyan embertől, akinek a szemét a ravaszság ráncai jellemzik. Nem tiszta lélek.

Ovakodjatok az olyan embertől, aki hizeleg. Megfizetteti veletek a szavait.

Ovakodjatok az olyan embertől, aki hibáitokat értékeitek gyanánt emlegeti. Csufolódó. Gonosz.

*

Ha a kénytelenség olyan emberrel vet össze, aki nem hozzád való, akadjon rögtön sürgős dolgod a tőle való szabadulásra, hapedig nem akad, légy türelmes és hallgatag, ameddig a kénytelenség hozzábilincsel.

Társaságod megválasztásában ne nézd:

Ki szegény?

Ki gazdag?

Ki alacsony?

Ki magas?

Csak azt nézd, hogy:

Tiszta-e a gallérja?

A tisztaságot nem csupán a ruhára értem.

*

A művelt nők társasága a legkellemesebb. Gondolkodásuk csapongó, szökdécselő. Állatiságtól mindig iparkodnak távol lenni (hiszen a női öltözet fejlődése nem egyéb, mint az emberi test eszményitésére való törekvés.) sok finomság, gyengédség van bennük, és tiszta, önzetlen szeretet is.

*

Az a kellemes, aki elménkben kedves képeket költ.

Innen van az, hogy a panaszkodó ember unalmas és kellemetlen. Rossz képek csoportját ébreszti agyunkban.

(Érteni kell, hogy a képek alatt mit értek. Minden szó, vagy legalább is minden gondolat képeket ébreszt bennünk.)

*

Ne ejtsen tévedésbe benneteket soha a méltóságos arc, se az erős hang.

A páva is méltóságos állat, de azért nincs több esze, mint a tyúknak.

Az oroszlán is tud orditani, de azért csakolyan barom, mint a többi barom.

*

Tapasztaljátok majd, hogy egyes népfajok testibb életet élnek, mint mink. Ilyenek a mi érintkezési körünkben a zsidók némelyike, olaszok és cigányok. Természetes, hogy vannak köztük is kivételek, de ezek többsége a társalgást csakhamar a tenyészet terére forditja, az állati életre, mert ez az élet az övé, tehát a gondolatai is e körül forognak.

*

Festők és zenészek többnyire kedves emberek és felületes gondolkodásuak.

Sokat forognak a világban és igy nagy az élettapasztalatuk, de mélyen fekvő témákról nem lehet velök beszélni, mert többnyire keveset olvasnak és igy a tudásuk inkább az egyéni tapasztalatok halmozottsága, mint az emberiség értelmi tárházából valók.

Ha olyan festővel vagy zenésszel kerültök össze, akinek a társasága nem kellemes, tőlük a legkönnyebb megszabadulni. Csak dicsérni kell előttük egy versenytárs munkáját.

TÁRSALGÁS

Sokszor láttam már társas összejöveteleken embereket ülni vagy állani, akik nem foglalkoztak senkivel s velök se foglalkozott senki. Ti ezt ne cselekedjétek. Abban a percben amint se ti nem mulattok, se veletek más, megszünt a jogotok tovább ott maradni.

*

Gyakran halljátok, vagy mondjátok magatok is:

- Nem tudom magamat kifejezni.

Rám úgy hat ez, mintha azt mondanák:

- Sok a gyöngyöm az indiai oceán fenekén, - de nem tudom felhozni.

*

Embertársaink iránt úgy kell viselkednünk, mintha Krisztus második parancsa így volna felirva a szivünkbe:

- Szeresd felebarátodat jobban, mint magadat.

*

Minden gondolat agyi izgalom. Az ember agya ilyen izgalmak raktára. Ezen izgalmak úgy rakodnak el, mint ahogy az orgona-sípokat állitja sorba az orgonacsináló.

Mikor beszélsz egy-egy sipot érintesz a veled beszélő emberben.

Beszélhetsz a bányászszal bármiről, ő neked az aknázásról fog szólani. A földmüves a gazdálkodásról. A tenorista a hangról. A szinész a szinpadról.

Az okos embert éppen az különbözteti meg a nem okostól, hogy nem a saját orgonáján játszik, hanem hadd szóljon kinek-kinek a maga sipládája. Ha érdekes, hallgatjuk. Ha nem érdekes, menekülünk.

*

A rút gondolat olyan mint a rút gyermek: senki se néz rá örömest.

A rút képzetek az ember lelki háztartásának a szemétdombja. Minek forgatni?

*

Hogy okosan viselhessétek magatokat társaságban, gondolkozzatok csak ezen:

Mi a beszéd?

És:

Mért beszél az ember?

Nézzetek meg két beszélgető nőt: sokszor látjátok, hogy mind a kettő beszél. Egyiket sem érdekli mit mond a másik, csak az, hogy mit mond ő maga?

Mért beszélnek ezek?

Ellenben nézzetek meg két beszélgető okos embert: mind a kettő arra vigyáz: mit mond a másik? Őmaga iparkodik hallgatni amennyit csak lehet.

Mért beszélnek ezek?

Amazoknál a cél maga a beszéd. Emezeknél a beszéd anyaga.

Közönséges beszélgetésben az ember mindig arról beszél, ami az agyát izgatja, vagy valamikor izgatta. Innen van, hogy a közepes értelmű ember szivesebben beszél, mint hallgat, az értelmes ember meg szivesebben hallgat, mint beszél. Mert az értelmes ember nem tartja szükségesnek, hogy nyilvánitsa mindazt, ami az ő agyát izgatja. Be van gombolkozva. Csak a hozzátartozói előtt jelenik meg nyiltan, bizalmasan.

*

Ha megfigyelitek a gyermeket és a nőt, a parasztot és a cigányt, szóval a csekély értelmü embereket, csakhamar látjátok, hogy a beszédük tengelye az Én. Az Én a harangozó. Bárki közeliti meg, mindenkinek harangoz. Harangoz meggondolás nélkül, végevárhatatlanul, mígcsak arra nem eszmél, hogy nem hallgatják.

*

Ismertem egy szegény szabót. Annyira nyomorult életet élt, hogy soha meleg ételt nem evett. De volt neki egy kávéházi tajtékpipája, afféle kétkoronás ordinári portéka. Vasárnaponkint kiállt azzal a kapu elébe és büszkén pipált vele. Azt gondolta, hogy senkinek olyan a világon nincsen. S ha tréfából kérdezték mennyiért adná el, komolyan felelte, hogy nincs annyi pénze senkinek a faluba, amely ezzel fölérne.

A szellemi világban is vannak ilyen pipák. Akinek kevés van, dicsekszik vele. Akinek sok van elrejti.

*

Az embert abból ismerhetitek meg, ha azt nézitek mi izgatja őt?

A gyermeket ez a kérdés izgatja: táplálkozás.

*

Néha elkerülhetetlen, hogy olyanokkal kerülünk össze, akik kiváncsisága az illemek mértékén felül van.

Nem mindennapi gyönyörüség az ilyen tolakodót hallgatással utasitani rendre. Hallgatunk. Rá se nézünk de a lehető legnyugodtabb és kifejezéstelenebb arccal. És hallgatunk, mintha merőben megsiketültünk volna.

Vigyázunk, hogy ki ne pattanjon belőlünk egy bántó szó. A tökéletlen embert szabad javitani, de nem megszúrni. Ez már az emberszeretet törvényébe ütközik. A hallgatás némely esetben ékesszólás.

*

Az ember állati testben járó angyal.

Földi életünkre össze vagyunk forrasztva egy állattal. Ez az állat a testünk. Kerüld azokat az embereket, akikben több az állat, mint az angyal.

Megismered őket a beszédükről.

Minél jobban kifejlődött valaki az állatiságból, annál kevésbé foglalkoznak a gondolatai az ember állati életével.

Mindennap hallhatod a parasztok beszédét: tele van a testi élet szavaival. Ők a legműveletlenebbek. Gondolatvilágukban több az állatifogalom, mint az eszmei.

Csak a szenvedés és a szeretet nyitja meg olykor bennök az angyal ajkát, s ilyenkor látod, hogy az ő ruhájok olyan, mint a Szamaritánus álmában irtam Mathuzsálemről.

*

A hallgató ember - lepecsételt levél.

A beszélő ember - kirakodó láda.

*

Művelt ember társalgásából hiányzik az ember-szólás, a pénz, az ember állati dolgai, a dicsekvés, a tisztálkodás, az emésztés, sértegetés.

Mindenki azon igyekszik, hogy jelenléte a másiknak kellemes legyen.

*

A rosszkedvü ember megmérgezi a levegőt jelenlétével. Fuss tőle. S minden olyan helyről, ahol rosszkedvüek élnek.

Minek lakjunk siralomházban, ha nem vagyunk elitéltek.

*

Érdekes társalgó lehet mindenki, aki olyan nézeteket nyilvánit, amely a társaság nézetével ellenkezik. Ha e nézeteket jól tudja bizonyitani és védeni, övé a figyelem.

Az aztán mindegy, hogy igaza van-e vagy nincs: vagy mulatságos, vagy tanulságos.

*

Sokan vannak, akik tudják a társalgásnak ezt a formáját és mindenben ellenkezőt beszélnek, még a saját meggyőződésük ellen is, csakhogy érdekeseknek mutatkozzanak. Persze ha ügyetlenül csinálják, vesztenek az értékükből.

*

Ne vitatkozzatok Istenről, lélekről, halhatatlanságról soha senkivel. Akinek a lelke fejlettebb, mint a teste, mindezeket ugyis érzi, akinek meg a lelke fejletlenebb, mint a teste, annak beszélhet akár maga Jézus Krisztus, nem lehet neki bebizonyitani.

*

Beszélgetésből olykor harc keletkezik. Némely ember türelmetlen az olyan iránt, akinek nem az a véleménye, ami az övé. Haragszik, kiabál.

Az ilyen embernek ezt felelem:

- Kérem ne haragudjon, hogy az én véleményem más. Én se haragszom, hogy az öné más. Beszéljünk másegyébről.

Vagy:

- Ön kiabál, tehát izgatott. A fölizgult ember érzelmi alapon áll. Értelmi ügyet tisztázni érzelmi argumentumokkal nem lehet.

Hapedig a disputáló ostoba, hallgatok és mihelyt lehet sajnálatomat fejezem ki, hogy távoznom kell.

*

Ha dicsérni lehet valamit, dicsérj gondolkodás nélkül, s kétszeresen. Ha leszólnod kell valamit, gondold meg hétszer, mielőtt kimondanád, s ha már ki kell mondanod, hallgasd el, ha lehet.

Mert a dicséret jóérzést kelt. A leszólás fájdalmat.

A gyógyitó orvos metszésétől is húzódunk.

*

Szinészszel nem lehet öt percig beszélni annélkül, hogy ki ne mondja ezt a szót:

Szerep.

*

Az emberek jobban szeretnek beszélni, mint hallgatni. Hallgassatok, ha kellemetlen is. Csak akkor beszéljetek, ha látjátok, hogy a másiknak a ti hallgatástok nem tetszik.

*

Okos ember ha beszél, mindig másnak beszél. Az ostoba mindig magának beszél, mikor másnak beszél is.

*

Mikor valamit megköszöntök, szavatok legyen dúsan aranyozott. Mikor elégedetlenséget fejeztek ki, - ha nem használhattok vele sem ügynek, sem embernek, akkor csak magatokban beszéljetek.

*

A köszönöm olyan bankó, amelyre nincs irva szám. Egyiknek sokat ér, másiknak keveset, de mindenki szivesen elfogadja.

*

Olyan figyelmesek, finomak legyetek a férfiak iránt is, mintha azok is nők volnának. A nők iránt legyetek olyan egyszerüek, mintha férfiak volnának.

*

Életbölcsesség:

Bolond ember az, aki láncot tesz magának kezére, lábára.

Az igéret - lánc.

*

Minden ajánlatnak meg van cukrozva a teteje.

*

Micsoda aranydió a majd! Hogy megkopik mikorra most lesz belőle. De valami láthatatlan angyal nyomban ad megint az embernek, - az örök gyermeknek, - másik és másik aranyozott diót.

*

Ne vitatkozzatok soha mélyen senkivel. Az erdőn is sok a görbe fa. Oktalan vállalkozás a görbe fákat kiegyenesiteni.

Én azt szoktam tenni: hogy a félszeg véleményre mondok egy felvilágositó megjegyzést. Ha nem használ, az ő ügye, nem az enyém.

*

A fickándozó ember vicceitől se tántorodjatok meg. A kereskedők közt lám sok a furfangos, eszes, mégis alig van köztük aki az életet és vagyont meg tudná különböztetni. Neki a vagyon az élet. Mindennap látják, hogy a halál kiragadja az embert vagyonból, s az is bizonyos, hogy egy kereskedő sem marad a vagyonában, de azért ő mégis csak a vagyonának él.

*

Ha olyan téma kerül szóba amely bennünket nyugtalanit, gondoljuk meg, hogy a ki nem mondott szó a mienk, a kimondott soha többé.

*

Sohase feleseljünk élőszóval. Mindenkit bánt az, ha a nézetét hibásnak mondjuk, mert ezzel gyenge felfogásunak is tartjuk.

Viszont ha bennünket is boszant, hogy másnak a nézete más, s néha szembeötlőn sánta, tekintsük a percet és az embert elénk vetődött kellemetlenségnek. Huzzuk fel az esernyőt és menjünk tovább, mihelyt lehet.

*

Minden embernek két oldala van: egyik fehér, másik fekete.

Soha ne beszéljetek senkinek a feketéjéről.

LÁTOGATÁS

Irót, katonát, szinészt ne látogassatok meg délelőtt.

Kanonokot délután.

Ujságirót este.

Plébánost szombaton.

Gazdát aratáskor.

Festőt mig a nap világa tart.

*

Ha vendégek vagyunk csak annyi ideig legyünk vendégek, amennyi ideig teljes bizonyossággal kedvesek vagyunk a gazdának. Enni csak annyit szabad, hogy ne éhezzünk, és hogy a gazdát a visszautasitással el ne kedvetlenitsük. Inni csak annyit, amennyit a józanság embere szokott.

Hapedig hozzánk jön vendég, aki méltó arra, hogy szivesen lássuk, iránta való figyelmünket mindig tulságban hordozzuk.

*

Egy óra hosszánál tovább időzni valahol már nem látogatás, hanem tanyázás.

UDVARIASSÁG

Mi az udvariasság?

Az ember-állatnak ember-angyalként való viselkedése.

Vakság hibák iránt.

Nagyitóüveg érdemekre.

Szavakba takart cukorka.

Aranyfüst rézarcon.

Detáj üzlet „A kedvességhez” cimezve, s ily feliratos:

G y o r s  k i s z o l g á l á s  i n g y e n.

Persze a legtöbb ember hamis kincset osztogat. Ha oktondi, hiszékeny vagy, haza is viszed, úgy jársz vele, mint aki a boszorkányok éjszakáján aranyat vitt haza, s reggelre kelve azt látta, hogy olyasmi, ami az országuton a lovak nyomában szokott heverni.

*

Legyetek udvariasak még az olyan macskák iránt is, akik azt vélik, hogy az embernek kötelessége mindig nekik engedni át a jobb helyet és jobb tejet. S ha essőben is átajánlod nekik az egyetlen szobát, valahogy azt ne várd, hogy kinyujtanak neked legalább egy esernyőt. Ilyenkor ahhelyett hogy morognál, örülj. Azt gondold:

- Ime az élet alkalmat nyujtott arra, hogy türelmemet kipróbáljam. Amennyire nyugodt tudok maradni, annyira terjedt a bölcsességem.

*

Levéliró.

A papiros rossz melegvezető.

Ez az oka, hogy mesterséges meleget kell beletennünk. Erre a célra találták fel az udvariasság kinai nyelvét.

ALÁZATOSSÁG

Az erkölcsöket tanitják az iskolában, de nem magyarázzák meg. Az alázatosság is olyan erkölcs, amelyet könnyü félreérteni.

A mi életviszonyainkban az alázatosság nem azt jelenti, hogy hajtsuk a nyakunkat bárki lába elé. No bizony hamar ráhágnának!

A ti alázatosságtok csak az emberszeretetben nyilvánuljon. Ne nézzetek el senki feje fölött, ne kukorékoljatok senkinek a szeme közé. Minden embernek egyforma joga van a föld hátán járni, a levegőt színi, az Istent apánknak szólitani.

Ne lássátok senkin az olcsó ruhát. Mert nem a ruha az ember.

És ne beszéljetek senkivel olyan hangon, mint az őrmesterek szoktak a bakákkal. De ti se engedjetek ezen a hangon beszélni magatoknak. Ha olyan a helyzet, hogy nem lehet ellene tenni, magatokban kiáltsátok háromszor:

- Szamár! Szamár! Szamár!

*

A gyönge értelmü embert erről ismerhetitek meg:

Nem különbözteti meg: ki hajlong a tisztességének és ki hajlong az erszényének.

A kereskedő rá tud tukmálni olyasmit, amit megvenni nem akar.

Nem tud megszabadulni az olyan asszonytól, aki őt gyötri.

Gyermekét a maga akaratára engedi.

Sohse gondol, hogy valamikor meghal.

A dicséretet készpénzül fogadja.

Szük cipőben jár.

Pazarol.

Szavajárása:

- Nem bánom.

*

Ha nem vagytok gőgösek, eléggé alázatosak vagytok. A bibliai alázatosság is csak emberbecsülés. Jézus megmosta a tanitványok lábát, de büszkén állott meg Heródes előtt s nem érdemesitette feleletre.

*

Az élet küzdelmeihez kemény nyak kell. Aki giliszta módjára csúszkál az emberek között, minduntalan rátaposnak.

*

Mindenkivel úgy beszéljetek, mintha egyenlő ranguak volnátok, - mindaddig mig meg nem tudjátok, hogy feljebb áll-e vagy lejebb - tökéletességben.

Merthogy, valaki méltóságos vagy ekszcellenciás, az csak a butáknak imponál és a zsebileg érdekelteknek.

*

A görbehátu alázatosság mindig kellemetlen látvány volt nekem. Éreztem, hogy van benne valami nem-igaz és nem emberi.

*

A kevélység és alázatosság fogalma a leghomályosabb helyen van elrakva képzetünk kamrájában.

A legtöbb ember össze is véti a gőg és a szolgaiság fogalmával.

A krisztusi alázatosság értelme távol áll a lakáj fogalomtól. Hiszen Krisztus egyenlőséget prédikált s nem az egyenlőség vonala alá akarta görbiteni a nyakakat, csak a testmagasság vonalához, aki feljebb tartja annál.

*

Ne hajlongjatok senkinek csupán azért, mivel ő gazdagabb vagy wohlgeboren, - engedjétek át a hajlongást a szolgáknak és a szolgalelküeknek. Hajoljatok meg azonban az olyan embernek, ha szegény is, ha rongyos is, akinek a tettei előtt meghajolhattok.

*

Aranygallérnak, méltóságos címnek meg ne hajolj, - csak, - angyali szivnek.

*

Sajnos hogy a középiskolás nevelés nemigen fejleszt más karaktert csak az alázatosat. A kegyes tanítások kiszedik a csontot az emberből és puhánynyá változtatják. Az ilyen ember értéktelen.

Sohse láttam alázatoskodó, hajlongó, kezét dörzsölő embert igaznak és értékesnek.

Aki ugy jelenik meg előttetek, hogy minden szava egy-egy lelki térdhajlitás, az ilyen ember vagy álnok, vagy lelki nyomorék.

Vigyázzatok, ha erőtlenséget éreztek valaki előtt. Ilyenkor vagy éhesek vagytok vagy az elmétek fáradt. Ilyenkor hivjátok segitségül a szent Energiát, vagy érezzétek az én kezem érintését a vállatokon:

- Feszitsd ki a melledet fiam! hiszen ember vagy, nem kutya!

KÖSZÖNÉS

Mikor valakivel találkoztok, s hirtelenében nem tudjátok, hogy köszönjetek-e vagy sem? azt válaszszátok, hogy köszönjetek.

*

Ha olyan ismerőssel találkoztok, akiről biztosan tudjátok, hogy nektek köszönni fog, előzzétek meg a köszönésben, ha mingyárt koldus is.

*

Papnak ismeretlenül is köszönjetek.

Mindegy, akármilyen vallás papja. Minden oltár szent. A vallást tisztelitek ezzel a köszönéssel. Éshát a papok között van a legtöbb becsületes ember.

*

Köszönhetünk ismeretlenül is a kiváló államférfiaknak, művészeknek is, valamint mindazoknak, akiket az Isten ajándékképpen adott a nemzetnek. Nem baj, ha a köszönésünket nem viszonozzák. Az már az ő ügyük, nem a miénk.