részlet

HARMAT
Budapest, 2022

This book was first published in the United States by Moody Publishers and Northfield Publishing, 820 N. LaSalle Blvd, Chicago, Illinois 60610 with the title Things I Wish I’d Known Before My Child Became A Teenager, copyright © 2021 by Gary Chapman. Translated by permission. All rights reserved.
The 5 Love Languages is a registered trademark of The Moody Bible Institute of Chicago in the United States and other jurisdictions.
Ezt a könyvet először a Moody Publishers adta ki az Egyesült Államokban, 820 N. LaSalle Blvd., Chicago, IL 60610, Things I Wish I’d Known Before My Child Became A Teenager címmel.
Szerzői jog © 2021, Gary Chapman. A fordítás a kiadó engedélyével készült. Minden jog fenntartva.
Az 5 szeretetnyelv a Moody Bible Institute of Chicago bejegyzett védjegye az Egyesült Államokban és más joghatóságokban.

Copyright © 2022, Harmat Kiadó
Minden jog fenntartva. All rights reserved.

Kérjük, hogy a szerző jogait tiszteletben tartva a könyvet ne másolja, és a mű felhasználásához kérje a kiadó engedélyét.
Ha másképp nem jeleztük, a bibliai idézeteket a Magyar Bibliatársulat revideált új fordítású Bibliájából vettük (RÚF, 2014).
A könyvben felsorolt összes webhely működik a közzététel időpontjában, de a jövőben megváltozhat vagy megszűnhet. A weboldalak jóhiszemű megemlítése nem jelenti azt, hogy a kiadó egyetért a webhely teljes tartalmával. A szervezetek megemlítése tájékoztató jellegű, és nem jelenti, hogy a kiadó teljeskörűen ismeri a tevékenységüket, vagy felelősséget vállal értük.
Amennyiben az angol nyelvű ajánlásokat hasonló tartalmú, magyar nyelven elérhető művekkel helyettesítettük, azt *-gal jeleztük.

ISBN
978 963 288 729 6 (ePub)
978 963 288 730 2 (mobi)

Fordította: Naszádi Kriszta és Forgács Ildikó

Tartalom

Bevezetés

Bárcsak tudtam volna, hogy…

1. A tinédzserek fejlesztik a logikus gondolkodás képességét

2. A kultúra nagyban befolyásolja a tinédzsereket

3. A tinédzsereknek érezniük kell, hogy szeretik őket

4. A tinédzserek függetlenségre törekednek

5. A tinédzsereknek szociális készségeket is el kell sajátítaniuk

6. A tinédzsereknek meg kell tanulniuk kezelni a haragjukat

7. A tinédzsereknek meg kell tanulniuk bocsánatot kérni és megbocsátani

8. A tinédzsereknek útmutatásra van szükségük

9. A tinédzsereknek tanulniuk kell a szolgálatkész magatartást

10. A tinédzser érzelmi egészsége nagyban befolyásolja a tanulmányi előmenetelét

11. A tinédzsereknek spirituális vezetésre van szükségük

12. A szülők példamutatása fontosabb, mint a szavaik

Utószó

Köszönetnyilvánítás

Feleségemnek, Karolyn Chapmannek,
aki velem együtt járta
két tinédzser gyermekünk
felnevelésének útját

Bevezetés

Senki sem figyelmeztetett, hogy tinédzserkorban történik valami a gyerekek agyában. Erre nem voltam felkészülve. Azt feltételeztem, hogy a tizenharmadik és a huszadik születésnapjuk közötti hét év a gyermekkorukban megfigyelt lassú, egyenletes növekedés folytatása lesz. Váratlanul értek a kitörések, az érzelmi hangulatváltozások és a kiszámíthatatlan viselkedés.

Aki olvasta a 12 dolog, amit jó lett volna tudni, mielőtt szülők lettünk című könyvemet, tudni fogja, hogy Karolynnak és nekem négy év korkülönbséggel két gyerekünk született. Nagyon eltérően élték meg a tinédzserkorukat, ami részemről ahhoz az alapvető megfigyeléshez vezetett, hogy nincs olyan egységes mintázat, amely minden kamasz fejlődésére igaz lenne. Vannak azonban általános fizikai, érzelmi és idegrendszeri változások, amelyek tizenéves korban zajlanak.

Mindenki egyetért abban, hogy a kamaszkor periódusa rendkívül fontos a gyermekkorból a fiatal felnőttkorba való átmenetben. Az ezekben a meghatározó években hozott döntések nagy hatással lesznek az egyénre élete hátralévő részében. Mindannyian tisztában vagyunk azzal, hogy egyes tizenévesek olyan ártalmas életmódot választanak, amely rontja kognitív és fizikai képességeiket, sőt néha korai halálhoz is vezet. Ez a modern nyugati kultúra egyik legnagyobb tragédiája.

Azt is gondolom, hogy a legtöbben egyetértünk abban, hogy a szülők kulcsszerepet játszanak a tinédzser életében. A távolmaradó vagy bántalmazó szülők nagyon rossz hatással vannak a kamasz viselkedésére. Ugyanakkor azok a szülők, akik mélyen elkötelezettek egymás iránt, és őszintén próbálnak utat mutatni kamasz gyereküknek, nagyon erős pozitív hatást gyakorolnak rá.

Ezzel nem azt akarom mondani, hogy ha a szülők jól végzik a dolgukat, akkor a gyerekük automatikusan felelős felnőtté válik. Mindannyian ismerünk olyan tizenéveseket, akik szerető, támogató családban nőttek fel, mégis olyan rossz döntéseket hoztak, amelyek pusztító következményekkel jártak. Sok ilyen szülő ült a tanácsadói irodámban az évek során. A leggyakoribb kérdésük az volt: Vajon mit rontottam el? Azt feltételezték, hogy ha jól végezték volna a szülői feladatukat, a tinédzserük nem hozott volna ilyen döntéseket. A valóság azonban az, hogy a tizenévesek is emberek, akik szabadon hozhatnak döntéseket, amelyek néha sok gondot okoznak. Ennek a ténynek az elfogadása nem szünteti meg a fájdalmunkat, de arra késztet minket, hogy felülemelkedjünk a jelenlegi csüggedésünkön, és megkérdezzük: „Mit tehetünk akkor most, hogy segítsünk?” Ha nem következett be valamilyen végérvényesen tragikus esemény, aminek következtében a tinédzser életét vesztette, mindig van remény a jövője megmentésére.

Elismerve az emberi szabadság valóságát, nem becsülhetjük le a szülők jelentős szerepét abban, hogy támogassák a kamaszt megfelelően alakítani az életét. Az a célom a könyv megírásával, hogy segítsek a szülőknek jobban megérteni a kamaszévek dinamikáját, és így hatékonyabb szülővé válhassanak. Ezek a dinamikák nem változtak az évek folyamán, bár néhány konkrét viselkedésmód és jelenség igen. Tisztában vagyok vele, hogy sok olvasóm egyedülálló szülő. Ha a másik szülő nem vesz részt a gyermek nevelésében, azt javaslom, hogy keressenek olyan megbízható felnőttet vagy felnőtteket, akik jelentős szerepet játszhatnak a növekvő tinédzser életében. Lehet ez egy közeli rokon, egy barát vagy valaki a szomszédságból vagy a gyülekezetből. Szerencsés az a fiatal, aki bölcs felnőttekhez tud fordulni.

A saját szülői tapasztalataink mellett azoknak a pároknak a tucatjaira fogok támaszkodni, akik az elmúlt negyven évben a tanácsadói irodámban ültek, és megosztották szülői frusztrációikat és néha mély fájdalmaikat is. Érdemes rámutatni arra, hogy az elmúlt néhány évtizedben a tizenévesek életében szinte minden óriási mértékben megváltozott, azonban az alapvető kérdéseik, vágyaik és küzdelmeik maradtak. A tinédzserek most is a függetlenséget keresik. Próbálják megtalálni a helyüket a világban. Nem feltétlenül a legjobb döntéseket hozzák meg. Továbbra is szükségük van a szüleikre, még akkor is, ha ez nem mindig tűnik így.

A következő oldalakon tizenkét dologról fogok írni, amit jó lett volna tudni, mielőtt a gyerekeink tizenévesek lettek. Ha gyermeke tizenegy vagy tizenkét éves, itt az idő, hogy elolvassa ezt a könyvet. Minél felkészültebbek vagyunk, annál valószínűbb, hogy pozitív válaszokat tudunk adni a gyermekeink tinédzserkorában megjelenő változásokra. Azt hiszem, hogy akinek a gyermeke már elérte a kamaszkort, az már érzi, hogy szüksége van erre a könyvre, és remélem, hogy hasznosnak találja majd a tinédzserkor gyakorta viharos vizein való navigálásban.

1 Bárcsak tudtam volna, hogy… a tinédzserek fejlesztik
a logikus gondolkodás
képességét

„Miért kérdőjelez meg a tizenéves fiam mindent, amit mondok? Mintha valami történt volna az agyában. Korábban nem ilyen volt. Mintha az egész személyisége megváltozott volna” – panaszolta nekem egy édesanya. Ez az anya tudtán kívül válaszolt a saját kérdésére. „Mintha valami történt volna az agyában.” Igaza van. A tizenéves agy átalakuláson megy keresztül. Nem várhatjuk azt a tinédzsertől, hogy továbbra is gyermek maradjon. A serdülőkorban minden a változásról szól.

Azt tudjuk, hogy a kamaszok teste változik, hiszen látjuk, hogy egyre magasabbak. Tudatosul bennünk, hogy nemi változáson mennek keresztül, mert a szeméremszőrzetük nő. A fiatal tizenéves lány hamarosan megkezdi a menstruációs ciklusát, ha ez még nem történt volna meg korábban. A fiatalember elkezd borotválkozni. Annak azonban nem mindig vagyunk tudatában, hogy mentálisan is változnak, hiszen az agyat nem látjuk. A kutatások azt bizonyítják, hogy a serdülőkor a radikális neurológiai változás időszaka. Az egyik ilyen változás az, hogy a kamaszok kifejlesztik a logikus gondolkodás képességét.

Ez a „kifejlesztés” nem egyik napról a másikra történik. A serdülőkor átjáró a gyermekkor és a felnőttkor között. A fejlődés korai szakaszában a tinédzser visszacsúszhat a gyermekkori viselkedésbe, és mindent tényként fogadhat el, amit a szülei mondanak. Két nappal később pedig abszolút mindent megkérdőjelezhet. Mivel a tizenéves agy befolyásolható, vagyis nagymértékben hat rá a környezete, a szülői szerep rendkívül fontossá válik ezekben az években. Ez nem a gyermekünk életéből való kiszállás ideje, hanem annak, hogy együtt menjünk végig vele ezen a folyamaton, amíg az agya átalakul, és a serdülő kifejleszti a logikus gondolkodást.

Egy másik jelentős változás a tizenéves agyban annak érzelmi központjához kapcsolódik. A tinédzser érzelmi csúcsai rendkívül magasak, és az érzelmi mélypontok rendkívül mélyek. Ennek az az oka, hogy az agy érzelmi vezérlőközpontja is felújításon megy keresztül. A tini egyazon napon lehet nagyon boldog reggel és mélységesen szomorú este. Minden attól függ, hogy mivel találkozik a nap folyamán. Ne feledjük, hogy a tizenéves agyat nagymértékben befolyásolja a környezete!

A szülő is a kamasz környezetének része. Az, ahogy gyermekünk érzelmi állapotára és intellektuális kérdéseire reagálunk, meghatározza, hogy pozitív vagy negatív hatással vagyunk-e a fejlődő agyra. Mindezekre a serdülőkori változásokra fel kell készülnünk. Bárcsak tudtam volna mindezt, mielőtt a gyerekeim tinédzserek lettek! Ebben a fejezetben és a következők mindegyikében szeretnék megosztani néhány dolgot, amit a saját élményeimből tanultam, és néhány tapasztalatot, amelyet olyan szülőktől szereztem, akik az évek során tanácsadásra jöttek hozzám.

Maradjunk mellette

Az első javaslatom az, hogy maradjunk továbbra is a kamasz gyerekünk mellett. Minden kutatás azt mutatja, hogy ha a szülők továbbra is törődnek a tinédzser gyerekükkel, nagyobb befolyásuk lesz rá, mint a barátainak. Az első időkben az elfoglaltságaimból kifolyólag inkább gyorsan és gondolkodás nélkül reagáltam a tinédzser gyerekeimre. Ha megkérdőjeleztek valamit, amiről azt hittem, hogy már egy ideje tisztáztuk, valami olyasmit feleltem: „Pontosan tudod, hogyan van ez.” Ez nem volt megfelelő reakció a részemről, mert beléjük fojtottam az érdeklődést. Faképnél hagytak, és én elszalasztottam a lehetőséget, hogy segítsek nekik racionális és logikus gondolkodást kialakítani. Tartsuk fenn tizenévesünkkel a pozitív, támogató kapcsolatot!

A pozitív kapcsolat ott kezdődik, hogy meghallgatjuk a tinédzser kérdéseit. Minden szülő elfoglalt, de kevés dolog fontosabb annál, mint amikor a saját gyerekünk kérdéseket tesz fel nekünk. Ha történetesen épp benne vagyunk valamiben, amit nem lehet azonnal abbahagyni, mondjuk azt: „Ez egy kiváló kérdés. Térjünk rá vissza tíz perc múlva, amikor befejezem, amit csinálok, mert teljes mértékben oda szeretnék figyelni a kérdésedre.” A tizenévesek elfogadják ezt a kis várakozást, mert megértik, hogy érdekel minket, amiről beszélni szeretnének.

Ne feltételezzük, hogy az első kérdésük lesz az igazi kérdés, amit fel akarnak tenni! Ha azt halljuk: „Miért nem mehetek el a buliba?”, valószínűleg azt szeretnék tudni: „Átgondoltad ezt, vagy egyszerűen csak önkényeskedsz?” Tudni akarják, hogyan jutottunk el ehhez a döntéshez. Lehet, hogy nem értenek egyet az okokkal, de biztosak szeretnének lenni abban, hogy átgondolt döntést hoztunk. Szeretném leszögezni, hogy a „Mert azt mondtam!” nem minősül átgondolt válasznak.

Nem várhatjuk el a kamasz gyerekünktől, hogy mindig egyetértsen az érveinkkel. Ne feledjük, hogy korlátozottabb perspektívából nézi a világot. Mégiscsak mi vagyunk a szülei. Tekintéllyel rendelkezünk, hiszen idősebbek és remélhetőleg bölcsebbek is vagyunk, mint a tinédzserünk. Azt tanácsolom, ne hagyjuk, hogy a tini viselkedése olyan döntésre késztessen minket, amit később megbánunk. Ha csupán azért „adjuk be a derekunkat”, hogy elkerüljük a gyerekünk mérgelődését, azzal precedenst teremtünk. A tinédzser úgy fog gondolkodni, hogy ha eleget kellemetlenkedik, akkor megkapja, amit szeretne. Ha ezt a viselkedést sajátítja el, az felnőtt korában nem fog a javára válni.

A hatékony meghallgatás azt jelenti, hogy osztatlan figyelmet szentelünk a tinédzsernek, amikor kérdéseket tesz fel. Kapcsoljuk ki a tévét és a számítógépet! Hagyjuk abba a munkánkat! Tegyük el a mobiltelefont! Nézzünk a szemébe, és kommunikáljuk szavak nélkül is azt: „Ebben a pillanatban te vagy a legeslegfontosabb ember a számomra.” Miután a gyerekünk feltette a kérdést, erősítsük meg, például így: „Jó kérdés. Hogy jutott az eszedbe?” Ezzel biztosítottuk arról, hogy szabadon kérdezhet, és érdeklődtünk is, hogy mi késztette őt a kérdés feltevésére. Ezt fontost tudni ahhoz, hogy eldöntsük, hogyan reagáljunk.

Mutassuk meg a valóságot

Az egyik olyan terület, amely a legtöbb szülőt mélyen aggasztja, az alkohol- és kábítószer-használat a kamaszok körében. A kutatások egyértelműen kimutatják, hogy a legtöbb felnőtt alkoholista és droghasználó serdülőkorában kezdte el az ivást és a kábítószerezést. Nem szeretnénk, hogy a kamasz gyerekünk rálépjen erre az útra. De hogyan segíthetünk neki, hogy ő is erre a következtetésre jusson, amikor a társai arra ösztönzik, hogy igyon és/vagy drogozzon?

„Ha rajtakaplak, hogy iszol vagy szívsz, a következő három évben mindenről le leszel tiltva!” Nem valószínű, hogy ez a fenyegetőzés távol tartja a tinédzsert a drogoktól és az alkoholtól. Azonban ha bevetjük a saját tapasztalatainkat, kutatási eredményeket mutatunk be, és a valós tényekre hivatkozunk, az segíthet a kamasznak abban, hogy logikus döntést hozzon. Ha volt alkoholista vagy drogos a családban, legyünk erről is őszinték a kamasz gyerekünkkel!

Mutassuk meg a valóságot, hogy mi történik a tinédzserekkel, ha isznak és kábítószer-használatba keverednek! A fiamat havonta egyszer szombaton magammal vittem a fiatalkorúak javítóintézetébe, ahová lelkészként jártam. Pingpongoztunk és beszélgettünk a bebörtönzött fiatalokkal, akik elmesélték a történetüket. Nekem egy szót sem kellett szólnom. A sorsuk hangosan hirdette a kábítószer- és alkoholfogyasztás következményeit.

Ahogy hazafelé autóztunk, azt mondtam Dereknek: „Nagyon szomorú, nem igaz? Néhányan annyi idősek, mint te. Elkeserítő, hogy ilyen rossz döntéseket hoztak az életükben, ilyen korán.” Egyetértett velem, és néha megjegyzéseket is tett, mint például: „Remélem, soha nem hagyom, hogy bárki is rábeszéljen engem ilyesmire.”

Mutattam neki olyan hírt, hogy egy tinédzser karambolozott, és meghalt, mert drog hatása alatt ült a volán mögé. Nyugodtan hívjuk fel a kamasz figyelmét az ilyen hírekre és valós tudósításokra!

Annak a szülőnek, aki maga is alkohol- vagy drogproblémával küzd, azt javaslom, vegye fontolóra, hogy magával vigye a kamasz gyerekét is az Anonim Alkoholisták csoportjába. Hadd hallja meg mások történeteit is, és hagyjuk, hogy bizonyos mértékig belelásson a saját küzdelmeinkbe! Nem kell megismételnie az addiktív szülői mintát. Valójában minél több tudása van a szülője próbatételeiről, harcairól, annál valószínűbb, hogy bölcs döntést hoz a saját alkoholfogyasztásáról. Egy fiatalember mesélte nekem: „Azért döntöttem úgy tizenévesen, hogy nem iszom alkoholt és nem drogozom, mert az apám alkoholista volt. Amikor tizenkét éves voltam, részegen vezetett, és balesetet okozott. Egy fiatal anya a másik autóban meghalt. Ezután beiratkozott az Anonim Alkoholistákhoz, és egész életében józan tudott maradni. De soha nem volt képes elfelejteni, hogy az ivászata miatt két kisgyermek az édesanyja nélkül nőtt fel. Élete hátralévő részében depressziós rohamokkal küzdött. Tudtam, hogy én nem szeretnék ilyen életet élni.”

Összefoglalva: számíthatunk arra, hogy a tinédzser szinte bármilyen témában „miért” kérdéseket tesz fel. Lehet, hogy vitatkozni akar, de ebbe nem kell belemennünk. Vegyük komolyan a kérdését, és fontoljuk meg a válaszunkat! Így segíthetünk neki racionális és logikus gondolkodást kifejleszteni, és elősegíthetjük, hogy a tinédzser agyában zajló neurológiai változások pozitív irányt vegyenek.

Továbbgondolásra

1.Gondoljon a saját kamaszkorára! Hogyan reagáltak a szülei, amikor nem értett egyet velük? Használtak vagy ártottak ezek a válaszok?

2.Milyen módon szeretne különbözni a szüleitől, amikor válaszol tinédzser gyermekének?

3.Miben szeretné követni a szülei mintáját abban az időszakban, amikor fejlődik a tinédzser logikus gondolkodási képessége?

4.Ha már kamasz a gyermeke, gondoljon egy olyan esetre, amikor a gyermeke megkérdőjelezte az ön ítélőképességét vagy döntését! Hogyan értékeli a kamasz reakcióját?

5.Gondoljon egy olyan esetre, amikor érvényesítette a szülői tekintélyét! Határozott, de kedves módon tette ezt, vagy keményen és indulatosan válaszolt?

6.Mit szeretne változtatni azon, ahogy a gyermekének válaszolt?

7.Ha a gyermeke még nem érte el a tizenéves kort, mit tudott meg ebből a fejezetből, amiről úgy gondolja, hogy hasznos lesz akkor, amikor kezd megmutatkozni, hogy a tinédzser agya változáson megy keresztül, logikusabban kezd gondolkodni, és egyre több dolgot kérdőjelez meg?

További olvasmányok

Ha segíteni akarunk a tinédzsernek abban, hogy bölcs döntéseket hozzon és logikusan gondolkodjon, az egyik dolog, amit megtehetünk, hogy tájékozódunk a kamaszkorban végbemenő változásokról. Minél jobban megértjük ezt a fejlődési szakaszt, annál inkább együtt tudunk majd érezni tinédzser gyermekünkkel. Amikor empátiát és tanulási hajlandóságot mutatunk, példát adunk a valódi érettségből. Az alábbiakban ajánlok néhány könyvet, amely hasznos lehet abban, hogy beleléphessünk a gyermekünk cipőjébe.

D. J. Siegel: Okostojás – Hogyan kezeljük a kamaszok agyi fejlődésével járó helyzeteket? (Budapest, Jaffa, 2017)

Ez a nagyszerű könyv közérthetően mutatja be a tizenéves agyban bekövetkező változásokat, amelyek kifejezetten az újdonságok kereséséhez, a társadalmi szerepvállaláshoz, a megnövekedett érzelmi intenzitáshoz és a kreatív felfedezéshez kapcsolódnak. Míg ezek a változások kockázatokat és negatív lehetőségeket is rejtenek, dr. Siegel segít olvasóinak megérteni a serdülőkor színét és visszáját.

E. M. Hallowell, J. J. Ratey: Szétszórtság – A gyermek- és felnőttkori figyelemhiányos zavar (ADHD és ADD) felismerése és leküzdése (Budapest, Ursus Libris, 2014)

A tinédzsereink egy olyan világban nőnek fel, amely tele van zavaró tényezőkkel. Ha a gyermekünknél nem is állapítottak meg figyelemzavart, ADHD-t, ez a könyv akkor is gyakorlati segítséget nyújt azoknak, akiknek a gyermeke küzd az összpontosítással.

Orsolics Zénó: Flashback – Visszatértem a függőségből (Budapest, Harmat, 2018)*

A szerző önéletrajzából megérthetjük, hogyan torkollik egy tehetséges fiatal élete drogfüggőségbe. Tanulságos olvasmány mind a szülőknek, mind a tízes éveik vége felé járó fiataloknak a megszabadult és ma addiktológiai konzultánsként dolgozó szakembertől.

Kiadja a Harmat Kiadó
1113 Budapest, Karolina út 62.,
Tel.: (1) 466-9896
E-mail: harmat@harmat.hu
Internet: www.harmat.hu

Az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.

Felelős kiadó: Herjeczki Kornél
Műszaki vezető: Bernhardt Péter
Felelős szerkesztő: Naszádi Kriszta
Elektronikus változat: Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok
Ubuntu – Ubuntu Font License 1.0
Noto Serif – Apache License 2.0