időmérték
[ 40 ]

Kellerwessel Klaus

Hátam mögött a hulló porcelán

– részlet –

© Kellerwessel Klaus, 2023

Szerenád

Anyám pszichiáter, apám pszichopata.

Pocsolyák álma vagyok, zavaros és sekély.

Egyik szemem sír, a másik bölcső.

Minden lépésem holtakon tapos.

A világ minden bizonnyal egy acélbuborék

– keringett bennem a gondolat, míg kezem

az álmomról lekapart rozsdát szorongatta,

mint utolsó gallyat a szakadék fölött.

És akkor az eső énekelni kezdett, valami rég kihalt nyelven,

kamionzúgás, koldusnyögés kísérte, vénlányok

ablakain átszivárgó Kossuth rádió.

De a közönség süket volt, az ének meg hamis,

el is állt rögtön, mint a teremtés.

Talán pont én voltam a kotta.

Azóta pezsgőtablettává olvadt számban a pillanat,

feloldódott, mint halottban a migrén,

és máig visszacseng bennem a szerenád,

a cseppek millió dialektusában.

Eltévedt katedrális

ha akarom, a gyökerekig, és tovább

elfújom pitypangom, felhő lesz belőle

porszemnyi repülő menekül előle

maga után húz egy hosszú hajszálat

abból sző az égre áttetsző hálót

beleragadnak majd a szegény madarak

éneklő könnyük lesz hajnalban a harmat

a fákon mászik le fűre és kőre

megrezzen tőle a földeknek bőre

(ha akarom, szivárványhártyáimon lepkeszárnyak nyílnak, és a köldököm kipattan tövestül, hogy a gödrök aljára másszon, ahol tükrökké állnak össze a gallyak árnyékai, és szimfóniák surrannak végig az árvalányhajakon, lefolynak a hangyák szemüregein, egész a csillagok gyökeréig, ahol végre kisírhatják magukat a kvarkok, és feledésbe omolhat egy-két eltévedt katedrális, és ahol én is pitypang leszek, és elfújom magam, és így tovább)

Becsapódás

Gyerekkoromban féltem a darazsaktól, pedig egy se csípett meg soha,

de nyaranta csak hosszúnadrágban és pulóverben voltam hajlandó kimenni az utcára,

és minden virág közelében ájulás kerülgetett.

A szüleim megnyugtattak, hogy darazsak csak akkor jönnek a közelembe, ha valami édeset eszem,

úgyhogy öt-hat nyaram fagyi nélkül telt.

Féltem a kutyáktól is, amikor télen sötétedés után kellett végigsétálnom a gyéren közvilágított utcán, a házőrzők kerítésszaggató rohamai közben,

többször visszarohantam a buszmegállóba, és telefonáltam anyukámnak, hogy vigyen már haza,

pedig a házunktól csak ötpercnyire voltam,

de a szüleim megnyugtattak, hogy ne féljek, mert a kutyák megérzik a félelmet,

úgyhogy a buszmegállóban aludtam.

De mindezek ellenére

gyerekkoromban legjobban

a meteorittól féltem.

Mert az bármikor, és mert az mindent…

Úgyhogy percenként fölkeltem, mert

nem mertem álmomban meghalni, és

nemegyszer atmoszféraelpárolgás lángjainak néztem a napfelkeltét,

és szünetben az iskolaudvari hinta

rozsdás oszlopát szorongattam, szemeim pedig a

meteoritnak hitt repülők útvonalához szegeztem,

mint rómaiak a kereszthez Jézust a képes Bibliában,

és arra gondoltam, hogy ilyen érzés lehetett

utolsó áldozatát marcangoló T-rexnek lenni,

várni a becsapódást, várni, hogy megszűnjön minden,

a nyár, a sötét, a fagyi, a hinta, a rozsda, a nap,

és sírtam, és jöttek a többiek kicsúfolni,

és sírtam, és jöttek a tanárok lepisszegni,

és sírtam, és jöttek a szülők, nagyszülők,

pszichológusok, pszichiáterek megnyugtatni,

és sírtam, mert megszűnnek majd ők is,

és nem is tudnak róla,

álmukban fognak meghalni,

a meteor meg csak röhög.

Ma már tudom,

én vagyok az a meteor.

Rossmanntól Rossmannig

titeket is kísért

ez a furcsa görcs a szívben,

ez a lassanként kibomló

titkos rémület?

titeket is vakít

ez a furcsa folt a szemben,

ez a látványokon át-

lebegő amőba?

ha figyelek, jelenségek

erdeje lesz testem, amiket

nem értek, ha figyelek,

nem értem figyelmemet sem

sétálok a futó utcán,

rossmanntól rossmannig,

oszlopról oszlopra

eltölt a rettegés

Tartalom

Szerenád

Eltévedt katedrális

ha akarom, a gyökerekig, és tovább

Becsapódás

Rossmanntól Rossmannig

Szerda déli táj

Tömények 1.

Mit üzen a zen?

És ebben is

Kora tavaszi haikutöredék a halandóságról

Erzsébetvárosi rapszódia

Mint kenyérnek a test

tánc

et resurrexit

Szegoviában egy ukrán lánnyal

Khkyxjnbgyk-nek

Tömények 2.

Valentin-nap

Valentin-nap

Valentin-nap

Húsvét

Óda

Bármi takaróért

cisz

Flóra

Koleszlépcsőn, átölelve

Nem vettem, megfáztam

A végső kétségbeesésről

Gyorsan, szelíden

Nincs miért szobrot állítani

Virrasztóvers

[tetszőleges címer helye]

Hódolat

Zrínyi sokadik éneke

Mátyás, a mulandó

Könyvégetés

Tetemre hívás

Tömények 3.

Egyetlen igaz művészvigasz

Kötelezők röviden

Még rövidebben

Jézus öl

Manifesztó magamnak

Gondtalankodás

Vissza

Hulló porcelán mögött a hátam

Időtlen mérték

hogy keresztülzuhanjon rajtam

Nem vagyok öngyilkos, csak

Örömóda

óceán

Szodoma színei

siva

szóval ez lenne az

am mizu?

időmérték: időtálló, mértékadó verseskötetek a magyar és a világirodalomból. Versek úton lévőknek.

KELLERWESSEL KLAUS 1999-ben született Kecskeméten. Az ELTE pszichológia szakos hallgatója. Drámakötete: A 77 fejű herceg éneke (Cédrus Művészeti Alapítvány, 2021).

MAGVETŐ
KÖNYVKIADÓ ÉS KERESKEDELMI KFT.
www.magveto.hu
www.facebook.com/magveto
magveto.kiado@lira.hu
Felelős kiadó Dávid Anna

Felelős szerkesztő Turi Tímea
Kézirat-előkészítő Hradeczky Moni
Korrektor Balogh Emerencia
A szerző portréját Valuska Gábor készítette
Művészeti vezető Pintér József
Műszaki vezető Takács Klári

ISBN 978 963 14 4295 3

Forgalmazza eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu
Elektronikus könyv Nagy Lajos

Felhasznált betűtípus: Noto Serif – SIL OFL