A Vörös Könyvecske

Idézetek Mao Ce-tung elnöktől

Fapadoskonyv.hu

©Fapadoskonyv.hu Kft.

honlap: www.fapadoskonyv.hu

e-mail: info@fapadoskonyv.hu

A könyv az alábbi kiadás alapján készült:

Az Idegen Nyelvű Könyvek Kiadója

Peking, 1972

Borító: Rimanóczy Andrea

ISBN 978-963-299-830-5

VILÁG PROLETÁRJAI EGYESÜLJETEK!

1. A Kommunista Párt

Az ügyünket vezérlő központi erő a Kínai Kommunista Párt.

A gondolkodásunkat irányító elméleti alap a marxizmus-leninizmus.

Megnyitó beszéd a Kínai Népköztársaság I. Országos Népi Gyűlésének első ülésszakán (1954. szeptember 15.)

Ha forradalmat akarunk, forradalmi párttal kell rendelkeznünk. Forradalmi párt nélkül, mégpedig a marxizmus-leninizmus forradalmi elméletére és forradalmi stílusára épült forradalmi párt nélkül nem lehet a munkásosztályt és a széles néptömegeket az imperializmus és lakájai ellen győzelemre vezetni.

„Világ forradalmi erői egyesüljetek, harcoljatok az imperializmus agressziója ellen” (1948. november), Válogatott Művek IV. k.

A Kínai Kommunista Párt erőfeszítései nélkül, s anélkül, hogy a kínai kommunisták alkotnák a kínai nép szilárd gerincét, lehetetlen Kína függetlenségének és felszabadulásának kivívása, s ugyanúgy lehetetlen Kína iparosítása és mezőgazdaságának korszerűsítése.

„A koalíciós kormányról” (1945. április 24.), Válogatott Művek III. k.

A Kínai Kommunista Párt az egész kínai nép irányító központja. E központ nélkül a szocializmus ügye nem diadalmaskodhat.

Beszéd a Kínai Új Demokratikus Ifjúsági Szövetség III. országos kongresszusán megjelent valamennyi küldött fogadása alkalmával (1957. május 25.)

Egy fegyelmezett, a marxizmus-leninizmus elméletével felvértezett, az önbírálat módszerét alkalmazó és a néptömegekkel összeforrott párt; egy ilyen párt vezetése alatt álló hadsereg; egy ilyen párt vezetése alatt álló valamennyi forradalmi osztály és forradalmi csoport egységfrontja – ez a három fő fegyverünk, amellyel legyőztük az ellenséget.

„A népi demokratikus diktatúráról” (1949. június 30.), Válogatott Művek IV. k.

Bíznunk kell a tömegekben, s bíznunk kell a pártban. Ez két alapvető elv. Ha e két elvben kételkedünk, semmit sem tudunk véghezvinni.

„A mezőgazdasági szövetkezetesítés kérdéséről” (1955. július 31.)

A marxizmus-leninizmus elméletével és eszméivel felvértezett Kínai Kommunista Párt új munkastílust alakított ki a kínai nép körében; olyan stílust, amelynek fő vonása az elmélet és a gyakorlat összekapcsolása, a néptömegekkel való szoros összeforrás és az önbírálat gyakorlása.

„A koalíciós kormányról” (1945. április 24.), Válogatott Művek III. k.

A nagy forradalmi mozgalmat irányító párt, ha nem rendelkezik forradalmi elmélettel, ha nincsenek történelmi ismeretei, s ha nem ismeri mélyrehatóan a mozgalmi gyakorlatot, nem arathat győzelmet.

„A Kínai Kommunista Párt helye a nemzeti háborúban” (1938. október), Válogatott Művek II. k.

A gondolkodást és munkastílust javító mozgalom – mint már korábban említettük – „a széles körű marxista nevelés mozgalma”. A stílusjavító mozgalom azt jelenti, hogy a bírálat és az önbírálat útján az egész párt tanulmányozza a marxizmust. A stílusjavító mozgalom során kétségtelenül még több marxizmust tanulhatunk.

„Beszéd a Kínai Kommunista Pártnak a propagandamunkáról rendezett országos konferenciáján” (1957. március 12.)

Nagyon nehéz feladat a több százmilliós kínai népnek jobb életet biztosítani, gazdaságilag és kulturálisan elmaradott országunkat gazdag, hatalmas és magas kultúrájú országgá építeni. Hogy ezt a feladatot még jobban el tudjuk látni, s hogy még jobban együttműködhessünk minden olyan pártonkívülivel, aki magasrendű eszmeiségtől vezéreltetve elszánja magát a reformok végrehajtására, ki kell bontakoztatnunk a stílusjavító mozgalmakat, most is és a jövőben is, és folyamatosan meg kell szabadulnunk mindattól, ami helytelen.

„Beszéd a Kínai Kommunista Pártnak a propagandamunkáról rendezett országos konferenciáján” (1957. március 12.)

A politika a forradalmi párt minden gyakorlati cselekedetének kiindulópontja, s kifejezésre jut a cselekedetek végrehajtása folyamán és ezek végső eredményeiben. A forradalmi párt bármilyen cselekvése mindig politikájának érvényre juttatása. Vagy helyes politikát folytat, vagy helytelen politikát;vagy tudatosan, vagy vakon folytat valamely meghatározott politikát. Amit tapasztalatnak szoktak nevezni, az valamely politika érvényre juttatásának folyamata és annak végső eredménye. Csak a nép gyakorlatán, vagyis a tapasztalaton keresztül bizonyítható be, hogy valamely politika helyes-e, s csak így lehet azt is megállapítani, mennyiben volt helyes, illetve téves. Az embereknek azonban, s még inkább a forradalmi pártnak és a forradalmi tömegeknek, nincs olyan gyakorlatuk, amely ne ezzel vagy azzal a politikával függne össze. Ezért minden cselekvés előtt meg kell magyaráznunk a párttagoknak és a tömegeknek politikánkat, amelyet a körülmények tekintetbevételével határoztunk meg. Ellenkező esetben a párttagok és a tömegek eltávolodnak attól, hogy politikánk irányítsa őket, vakon cselekszenek és helytelen politikát követnek.

„Az iparra és kereskedelemre vonatkozó politikáról” (1948. február 27.), Válogatott Művek IV. k.

Pártunk meghatározta a kínai forradalom általános irányvonalát és általános politikáját, egyszersmind meghatározta a különböző konkrét munka-irányvonalakat és politikát is. Sok elvtársunk azonban, miközben eszében tartja pártunk konkrét sajátos munka-irányvonalait és politikáját, gyakran megfeledkezik pártunk általános irányvonaláról és általános politikájáról. Ha ténylegesen megfeledkezünk pártunk általános irányvonaláról és általános politikájáról, akkor vak, nem teljes értékű, nem józanul gondolkodó forradalmárok leszünk, s a konkrét munka-irányvonal és a konkrét politika végrehajtása közben elveszítjük tájékozódásunkat, balra vagy jobbra ingadozunk, és ezzel munkánknak ártunk.

„Beszéd a Sanszi-Szuijüan felszabadított terület káderkonferenciáján” (1948. április 1.), Válogatott Művek IV. k.

A politika és a taktika a párt élete, a különböző szintű vezető elvtársaknak feltétlenül kell a legnagyobb figyelmet fordítaniuk ezekre, semmiképpen sem szabad ezeket elhanyagolniuk.

„Körlevél a helyzetről” (1948. március 20.), Válogatott Művek IV. k.