AMTAK E-KÖNYVEK

KARINTHY FRIGYES

CSAK SEMMI HÁBORÚ

AMTAK Bt, 2023

Cop. AMTAK Bt, 2023

Sorozatszerkesztő: Varsányi József

Grafikai tervező: Vári Gabriella

ISBN 978-615-6632-39-5

Kiadó: AMTAK Bt, 2040 Budaörs, Semmelweis u. 6/B

+36 20 218 6762 amtakbt@gmail.com www.amtak.hu

Látogasson el megújult honlapunkra, ahol rengeteg új kiadvány várja nagy árkedvezményekkel!

Próbálja ki pendrive-könyveinket is! Minek rakná tele lakását zsúfolt könyvespolcokkal, ha egy albumban elfér egy teljes könyvszekrény anyaga? Bármikor elővehető, könnyen kezelhető, és nem foglalja a tárhelyét sem. Kiadónktól rendelve egységesen 2.500 Ft/db, amin elfér akár sokezer oldal, és az ár tartalmazza a postaköltséget is. Laptopról vagy megfelelő csatlakozóval telefonról is olvasható.

Készült: AMTAK Bt, Budaörs

KARINTHY FRIGYES

CSAK SEMMI HÁBORÚ!

Tartalom

KARINTHY FRIGYES

CSAK SEMMI HÁBORÚ!

KARINTHY TRÉFÁI

Egy újságíró dísz-riportja

Barátomnál, a műgyűjtőnél

A Világegyetem-Kabaré bemutatója

Tegezés

Barátom, a német

A költő és a szaklapok

Filmgyártás

Futurizmus

Petőfi verse

Egyszerűsíteni a forgalmat

KARINTHY TRÉFÁI

Egy újságíró dísz-riportja

Az újságíró kékszemű férfi volt, szőke szakállal és szemüveggel: özvegyek és árvák barátja és ostorozója mindennek, ami társadalmi félszegség, ostorozója pedig mindenekelőtt azoknak a visszaéléseknek, amik szeretett fővárosunk portréját elrútítják. Mindenütt ott volt, ahol jogtalanság, nemtörődömség, rosszakarat és kapzsiság romlással fenyegette Budapest népét; riportjai, amik a pesti kenyérről, tejről, rendőri brutalitásról, kocsisok szemtelenkedéseiről, hatalmi túlkapásokról szóltak, egy Juvenalis tollára emlékeztettek gyakorta.

Karácsony előtt néhány héttel azon gondolkodott, miről írjon riportot a karácsonyi számba. Az ágyban gondolkodott ezen: homályosan olyanféleképpen képzelte, hogy ebben a riportjában olyan összegzésfélét nyújt: pillanatfelvételt erről az egész zagyva városról, azzal a maró gúnnyal és kérlelhetetlen szigorral, mely minden sorát jellemezte. Egy éles és harsány füttyszó legyen e riport, gondolta magában kajánul, mely a karácsonyi harangok és jámbor tilinkók hangversenyét egy pillanatra megakasztja és eszébe juttatja az embereknek, hogy nincs okunk örülni és nincs okunk szeretni, mert minden fekélyes és fonák ebben a karácsonyfákkal felcicomázott Sodomában.

Téma? gondolta és gőgösen elmosolyodott. Kell-e nekem téma? Felöltözöm és lemegyek az utcára és az első lépésnél ezer adódik magától. Csak körül kell nézni egy percre ebben az elhagyott, rosszul vezetett városban.

És már úgy is volt, hogy felöltözködik és lemegy az utcára. A lépcsőn megint a témájára gondolt és kezdte összeszedni gondolatait.

Miután már hat óra volt, gondolta, elmegy a kávéházba és a kávéházból színházba megy. Majd talál ő magának témát ezret is.

Kocsiba ülök, gondolta és megint kajánul elmosolyodott.

Éppen kiáltani akart, de a taxi, mielőtt szólhatott volna, már ott is termett. Pirosképű, harcsabajuszú, csinos magyar kocsis ült a bakon.

- Parancsoljon, nagyságos úr - mondta a kocsis.

Nagyon udvarias vagy, gondolta magában az újságíró, úgy látszik, dupla borravalót nézel ki belőlem. Megmondta a kávéház címét.

Negyedóra alatt ott volt. Kiugrott a kocsiból és megnézte a taxit. A taxi egy koronát mutatott. Jó, gondolta kajánul. Kivett egy koronát és húsz fillért és ravaszul visszafojtva lélegzetét, átnyújtotta a kocsisnak.

A kocsis megnézte a pénzt, egy koronát zsebre tett, a húsz fillért pedig visszaadta.

- Nagyságos uram, - mondotta a kocsis, mialatt ballábával kecses pukkedlit csinált - nagyságos uram, rosszul esnék, ha megsérteném ezzel, de valóban nem tudom összeegyeztetni lelkiismeretemmel, hogy azért, ami kellemes kötelességem s egyben legnagyobb ambícióm, a kocsikáztatás, külön pénzt fogadjak el s ezzel anyagi motívumokat keverjek hivatásom eszméjének éteri finomságába. Az a tudat, hogy meg akart ajándékozni, épp oly boldoggá tesz, mint maga az ajándék, mint ahogy a finom francia Verlaine mondja egy helyen: "C'est le coeur, qui nous enrichi."

S kalapját meglengetve, már el is tűnt a Rákóczi-út forgatagában.

Az újságíró beszédült a kávéházba és leült egy asztalhoz. Azonnal ott termett a pincér, eléje tette a friss lapokat és megkérdezte, mit parancsol. Kávét kért és kiflit.