Alexander Sigismundis Filius

A Csodák Rétje

- meseszerű, misztikus, fantasztikus ,,mozinovellák’’ a szerelemről

Copyright ©dr. Nagy Sándor

TARTALOMJEGYZÉK

ELŐSZÓ............................................................................................................................................................... 4

AZ ÖRÖK ÉRZÉS............................................................................................................................................... 5

I. FEJEZET: ACSOMAG............................................................................................................................................. 5

II FEJEZET: JEREMIAH............................................................................................................................................. 8

III. FEJEZET: SZERELEM........................................................................................................................................ 10

IV. FEJEZET: VÁGY................................................................................................................................................ 15

V. FEJEZET: AZ ALKU............................................................................................................................................. 19

VI. FEJEZET: SZENVEDÉLY ÉS SZENVEDÉS............................................................................................................ 22

VII. FEJEZET: TRANSSYLVANIA............................................................................................................................. 25

VIII. FEJEZET: MEGVÁLTÁS.................................................................................................................................. 30

ANAMNÉZIS..................................................................................................................................................... 34

I FEJEZET: AZ EMLÉKKÉP...................................................................................................................................... 34

II FEJEZET: AZ ÍGÉRET .......................................................................................................................................... 40

III FEJEZET: ACSÁBÍTÓ TÜNDEFIÚK TÖRTÉNETE ............................................................................................... 44

IV FEJEZET: HARC ÉS SZERELEM.......................................................................................................................... 49

VFEJEZET: REINKARNÁCIÓ................................................................................................................................... 52

VI FEJEZET: ANÉGYLEVELŰ LÓHERE................................................................................................................... 56

VII FEJEZET: VALAHOL A VÉGSŐ STÁDIUM BIRODALMÁBAN............................................................................. 61

KATARZIS ........................................................................................................................................................ 63

I FEJEZET: BALESET SZILVESZTERKOR ................................................................................................................ 63

II FEJEZET: ACSODÁLATOS VÖLGY....................................................................................................................... 66

III FEJEZET: BIZONYTALANSÁG ÉS ÁHÍTOZÁS...................................................................................................... 69

IV FEJEZET: ARAJZ............................................................................................................................................... 71

VFEJEZET: AARON ................................................................................................................................................ 72

VI FEJEZET: ABOLDOGSÁG ÖBÖL ........................................................................................................................ 74

VII FEJEZET: ÁLOMISTENSÉG AJÁNDÉKA............................................................................................................. 75

VIII FEJEZET: BÚCSÚ A KÁOSZ BIRODALMÁBAN................................................................................................. 77

IX FEJEZET: EGY KARRIER VÉGE.......................................................................................................................... 78

METAMORFÓZIS............................................................................................................................................ 80

I FEJEZET: SÉRTŐDÖTTSÉG ................................................................................................................................... 80

II FEJEZET: FELISMERÉS........................................................................................................................................ 81

III FEJEZET: EGYMÁSRA TALÁLNI......................................................................................................................... 84

IV FEJEZET: ARRÓL, AMI MEGTÖRTÉNT............................................................................................................... 88

VFEJEZET: ASZERELEMRŐL ................................................................................................................................ 90

VI FEJEZET: TAPASZTALATLANSÁG ÉS KÉTSÉGEK............................................................................................... 93

VII FEJEZET: SZÖKTETÉS...................................................................................................................................... 95

VIII FEJEZET: ALÉLEK, AMELY SOSEM NYUGSZIK MEG...................................................................................... 96

IX FEJEZET: ZŰRÖS IDŐK, FORRADALOMMAL FŰSZEREZVE................................................................................ 98

XFEJEZET: AZ ANYAORSZÁG.............................................................................................................................. 100

XI FEJEZET: KÍSÉRTÉS......................................................................................................................................... 101

XII FEJEZET: ASOKK........................................................................................................................................... 102

XIII FEJEZET: BRUTALITÁS................................................................................................................................. 105

XIV FEJEZET: FÁJDALOM.................................................................................................................................... 106

2

XVFEJEZET: SODRÓDÁS...................................................................................................................................... 108

XVI FEJEZET: AZ UTOLSÓ TALÁLKOZÁS ............................................................................................................ 109

XVII FEJEZET: AREMÉNYEN TÚL ....................................................................................................................... 110

XVIII FEJEZET: ARANYLÖVÉS ............................................................................................................................ 111

SWINGER KARMA........................................................................................................................................ 116

I FEJEZET: JEREMIEL ÉS LILIT ............................................................................................................................ 116

II FEJEZET: CASANOVA SZINDRÓMA, PORNÓFÜGGŐSÉG, ÉS EGYÉB FINOMSÁGOK ........................................... 121

III FEJEZET: JEANETTE........................................................................................................................................ 127

IV FEJEZET: ÖSSZEOMLÁS................................................................................................................................... 132

VFEJEZET: ADÖNTÉS.......................................................................................................................................... 136

EGY HARMINCNÉGYÉVES APA TALÁLKOZÁSA AZ ÖTVENHÉT ÉVES FIÁVAL......................................................... 138

I FEJEZET: ANAGY ROBBANÁS TÚLÉLŐI............................................................................................................ 138

II FEJEZET: ERNEST ............................................................................................................................................. 142

III. FEJEZET: AKÉTLÁBÚ.................................................................................................................................... 143

IV FEJEZET: SIKER............................................................................................................................................... 145

VFEJEZET: EGY VESZÉLYES HELYZET................................................................................................................ 148

VI FEJEZET: PATRICK.......................................................................................................................................... 151

VII FEJEZET: TÁMADÁS A NEGYED ELLEN ......................................................................................................... 154

VIII FEJEZET: ACSAPDA...................................................................................................................................... 155

IX FEJEZET: AROBERT WALDORFF PARK.......................................................................................................... 159

3

Előszó

Üdvözöllek kedves olvasó és egyúttal remélem, hogy irományaim olvasásával eltöltött idődet kellemes élményként fogod megélni .

(Na persze, ha úgy éreznéd, hogy a történeteim unalmasak, akkor inkább tedd félre ezt a könyvet és kezdjél bele olyasmibe, amit tényleg élvezel. )

Mindenekelőtt tudnod kell, hogy ezek akciódús szerelmes novellák, melyek cselekményeit részben valós, részben pedig a fantáziámban lappangó történetekből gyúrtam össze.

És persze, mindegyikben ott vannak azok a részletek, amelyekhez hasonlókat a mesékben, misztikus filmekben, vagy éppenséggel a tudományos-fantasztikus filmekben láthattál.

Igen a filmek! Azok a filmek, amelyek gyerekkorom óta megédesítik az életemet, és melyek hatására a saját fantáziám is rengeteget fejlődött.

Tulajdonképpen emiatt van az, hogy a nagy amerikai filmgyárak Mekkájának nevét kölcsönözve, „holywoodiánizmusnak” neveztem el a saját írói stílusomat.

Állítom ezt, mert – többek között – olyan filmek fantázia- és képvilága volt rám nagy hatással, mint a Sam Mendes által rendezett ,,Amerikai szépség”, Michelangelo Antonioni „ Zabriski Point”-ja, Clint E astwood „A szív hídjai”, vagy Arthur Hiller „Love Story”-ja .

Számomra ezek a történetek azért is jönnek filmként számításba, mert amikor papírra vetettem őket, cselekményeik ott pörögtek le a lelki szemeim előtt megjelenő mozivásznon.

Ennek köszönhető a ,,mozinovella’’ elnevezés is, amely megmagyarázza azt, hogy mindegyik

történetem kezdetén és végén, miért lehet látni azoknak a színészeknek és filmes szakembereknek a nevét, akiket szívesen alkalmaznék, ha filmet készíthetnék belőlük.

És persze nem csak a filmek, hanem maga az irodalom világa is nagy hatással volt rám, amikor ezeknek a történeteknek a megírásába kezdtem.

Többek között, Hans Christian Andersen (A fenyőfa), Oscar Wilde (A boldog herceg), Antoine de Saint - Exupéry (A kis herceg) voltak azok, akiknek stílusa és fantáziavilága magával ragadott.

És aztán legvégül külön szeretném kiemelni a néhai földimet, Méhes Györgyöt is, akinek csodálatos ,,Szikra Ferkó” című meseregénye, bármikor felveheti a versenyt J.R.R. Tolkien és J.K. Rowland nagy

síkert arató műveivel.

Nos, kedves olvasó! Ha már eddig eljutottál, akkor felhőtlen szórakozást kívánok neked a ,, mozinovelláim’ olvasása során .

Alexander Sigismundis Filius

4

Bemutatja:

Bruce Campbell

Monica Belucci

Michael Caine

Kathy Bates

szereplésével:

Az Örök Érzé s

című filmet

I. fejezet: A csomag

Január tizenötödike volt. Jack épp haveri társaságával ünnepelte a huszonnyolcadik születésnapját, amikor arra lett figyelmes, hogy valaki csönget a lakása ajtaján.

-Jack Dubois?

-Igen. Én vagyok az .

-Egy csomagot hoztam Önnek. Ne vegye rossz néven, de mielőtt átadnám mindenképpen meg kell bizonyosodnom róla, hogy azt Jack Duboisnak adtam át személyesen .

Szóval, nagyon hálás lennék, ha megmutatná a személyi igazolványát.

Jack elsőre meglepődött a vékonydongájú futár srácon, merthogy biztos volt benne, hogy semmit sem rendelt mostanában.

De ez nem tartott sokáig, mert mindjárt az jutott eszébe, hogy biztos a haverok eszeltek ki valamilyen meglepetést a számára. Így aztán nem is húzta tovább az időt, hanem előkapta a zsebében lapuló pénztárcából a személyi igazolványát és odaadta a fútárnak .

A futár pedig gyorsan egyeztette annak adatait a kis oldaltáskájából előkapott nyomtatványon lévőkkel , hogy aztán elégedetten biccentsen .

-Tökéletes Mr. Dubois! Nos akkor már csak egy aláírást kérnék ide. – mondta és máris átadta a kezében levő tollat Jacknek, aki egy gyors szignóval le is zárta a procedúrát .

A következő pillanatban már a lépcsökön fürgén leszaladó futárt figyelte, majd, amikor az eltűnt a kanyarulatban, tekintetét a kezében tartott téglatest alakú kis csomagra irányította.

És aztán nemcsak bámulta, hanem párszor meg is rázogatta, miáltal felfedezte, hogy annak belsejében valami szabadon csúszkál .

Miután becsukta az ajtót a magasba emelte a kis doboz féleséget és miközben ismételten megkotyogtatta a benne lévő csúszkáló ,,valamit”, mosolyogva odaszolt az asztalnál iszogató cimboráknak .

5

-Hé, fiúk! Mi akar ez lenni? – kérdezte tőlük, majd pár pillanatig árgus szemekkel figyelte a srácok arcát, hogy talán valamelyikük elereszt egy pajkos mosolyt, mely igazolná azt a gyanúját, hogy közük lenne ehhez a meglepi csomaghoz.

De azok csak bambán pislogtak feléje, minek eredményeként felhagyott nyomozati kísérletével és egy laza mozdulattal a közelben lévő íróasztalra ejtette a csomagot .

-Na, mindegy! – mondta magában aztán felkapta az asztalon hagyott sőrét és egy jó nagyot kortyolt belőle . A szülinapi parti késő éjfélig tartott, mialatt teljesen megfeledkezett a csomagról. Csak másnap délután, amikor neki akart látni, hogy rendet csináljon tévedt a tekintete az íróasztalra .

Először azon volt, hogy csak azután foglalkozik a csomaggal, ha rendbe hozta a lakást. Ennek jegyében rögvest neki is látott a sepregetésnek, de hamarosan be kellett ismernie, hogy a kíváncsisága nem hagyja nyugodni.

Így aztán inkább a falnak támasztotta a seprűt majd miután magához vette leült vele az ágy szélére. Elsőként megforgatta mintegy szemügyre véve annak fehér csomagolópapírral fedett oldalait, melyek egyikére kék tollal írottan a saját és a feladó neve állt .

,,Gyöngyösi Ferenc?’ ’

Kisebb nyelvbotlásokkal sikerült kiolvasnia ezt a furcsán hangzó nevet, mely alatt, mint feladó országként Románia volt odaírva .

Erre egy mosoly rajzolódott az arcára, mivel újból arra gondolt, hogy ez az egész csakis valamilyen, a haverok által kieszelt tréfa lesz .

Hiszen soha semmilyen köze sem volt nemhogy Romániához de még Europához sem .

Aztán amikor a külső papírbevonatot eltávolította, egy színes tulipánmintákkal dekorált kis fadoboz látványával kellett szembesülnie .

Egyik oldalán apró kulcslyuk, a másikhoz pedig egy boríték lett zsinórral hozzárögzítve, míg a harmadik oldalára megint csak egy nehezen olvasható név volt ráírva, és aztán a negyediken Jack saját neve és lakcíme .

- Thurzó Szilvia grófnő?? – mondta ki hangosan a furcsa nevet, majd figyelmét az ellentétes oldalhoz rögzített fehér boríték vonta magára.

-Nocsak, nocsak! - ismételgette magában, miközben az íróasztal egyik fiókjából előbányászott kis ollóval elvágta a borítékot rögzítő zsineget .

A borítékon semmilyen címzés nem szerepelt, hanem azt határozottan érezni lehetett, hogy a belsejében egy kis tárgy lapul.

-Ez biztos a doboz kulcsa lesz…Hmmm.. Vajon mit találhattak ki ezek a csibészek? - dünnyögte magában, majd az ollóval felbontotta a b orítékot.

Aztán amikor kivette a borítékból a levelet be is igazolódott, hogy az abban lapuló kis tárgy valóban egy kulcs ,

Adobozon található festett tulipánmintás díszekhez hasonlóan, a kis kulcsról is leritt, hogy azt is szépérzékű mesterember készíthette, ugyanis a feje egy sárkány által körülvett, mívesen alakított T betűben végződött. Akis mestermű láttán Jack hirtelen össze is zavarodott, mert nem tudta, hogy most a dobozt nyissa ki, vagy előtte inkább olvassa el a levelet.

-Hát persze, hogy a levél! -rövid latolgatás után így döntött, és aztán nekilátott elolvasni a levelet. ,,Tisztelt Jack Dubois!

A nevem Gyöngyösi Ferenc és a néhai Osztrák-Magyar Monarchia egyik legtekintélyesebb nemesi családjának megbízásából írok Önnek. Hogy még pontosabb legyek, egy olyan küldeményt közvetítek az Ön számára, amely a néhai Thurzó Szilvia grófnő megbízása alapján került a bírtokába .

Ahhoz, hogy ezt az egészet megértse azt is tudnia kell, hogy az én üknagyapám, dédnagyapám és nagyapám mindannyian a nagy dicsőségű Thurzó család komornyikjai voltak. Ami a néhai apámat illeti ő már nem

vállalhatta el ezt a tiszteletteljes hívatást ugyanis a két világháború meg az azokat követő kommunista rendszer ezt teljesen meghiúsították.

Azonban becsületére legyen mondva, a nagyapám által rátaksált feladatot mégis tisztességesen abszolválta azzal, hogy részemre átörökítette ennek a Szent Feladatnak a bevégzését .

Ez az egész történet már a gyerekkoromban vette kezdetét, amikor kezdetben nagyapám és aztán apám is mindig odavezettek ahhoz a szekrényhez, amelyben ez a doboz lapult.

6

Olyankor mindig elővették és megmutatták nekem miközben minden egyes alkalommal megígértették velem, hogy ha eljön az ideje akkor postázzam el a reá írt címre .

Sőt azt is meg kellett ígérnem nekik, hogy ha ők már nem élnek akkor feltétlenül intézkedjek, hogy rajtam kívül még valakit mást is keressek, aki akadályoztatásom esetén teljesíteni tudja ezt a családunk által vállalt küldetést.

De, hogy mi is ez a Szent Feladat?

Kérem szépen ez nem más, mint az, a néhai dédnagyapám által tett kötelezettségvállalás, mely szerint ezt a dobozt, ennek az évnek január tizenötödikei napján el kell juttatni Önnek.

Hogy miért pont idén és miért pont január tizenötödikén azt ne kérdezze mert fogalmam sincs róla . Ezen kívül csak annyit tudok még, hogy a dobozt a borítékban található kulcs nyitja .

Mindenesetre örülök, hogy teljesíteni tudtam ezt a ’Szent Feladatot’, mert százkét évvel ezelőtt a dédnagyapám a fenti feltétellel kapott földbirtokot Thurzó Szilvia grófnőtől .

Sajnos a postahivatalban csak úgy adhattam fel ezt a dobozt, ha a külső csomagolásra a saját magam nevét és címét tüntettem fel, mint feladó.

Ez érthető is hiszen Thurzó Szilvia grófnő már régen meghalt.

Még egyszer elnézését kérem ezért a szokatlan átadási procedúra miatt .

Amennyiben bármiben is a segítségére lehetek alábbiakban megadom Önnek a telefonos elérhetőségemet is.’ ’

(Aztán a levél következő sorában egy negyvenes előhívószámmal kezdődő telefonszám szerepelt melyet már csak a záróüdvözlet és aláírás követtek .)

Maradok tisztelettel Gyöngyösi Ferenc’ ’

Miután a levelet az ágyra helyezte Jack elismerően bólintott, mert arra gondolt, hogy szó, ami szó, a srácok jól kieszelték ezt az egészet .

És aztán máris illesztette a míves kulcsot a doboz zárszerkezetébe melynek finom kattanása a sikeres nyitást jelezte .

Aztán amikor a vékony fafedelet felnyitotta, kissé meg is torpant, mert a doboz belsejéből egy nagyon kellemes parfümillat tört elő, melyet önkéntelenül is magába szívott.

Na de aztán nem sokáig merengett így magában, mert figyelmét a dobozban lévő méretes rézkulcs vonta magára, melynek feje ugyanolyan mívesen kialakított, sárkánytest által körülvett T betűt képezett.

És bizony nemcsak ez a méretes kulcs, hanem egy másik, cifra viaszpecséttel lezárt újabb boríték is ott feküdt a doboz alján .

-Szóval te kotyogtál a dobozban! - mondta Jack, majd csodálkozó tekintettel forgatta pár pillanatig az ujjai közt a hat hüvelyknél is hosszabbnak tűnő, cifra kulcsot .

-Vajon mennyibe kerülhetett ennek a legyártása a fiúknak? - kérdezte magában, és aztán lecserélte a kulcsot a dobozban lapuló borítékra, melyet egy ugyanolyan, a sárkány által körülölelt T betűt képező vi aszpecsét zárt le.

Ennek a borítéknak a tartalma csupán egy pár soros levélből állt, melyről már az első pillantásra feltűnt, hogy nem ez a bizonyos Gyöngyösi Ferenc írta .

Merthogy az a pár mondat, amely benne megfogalmazódott, olyan szemet gyönyörködtető kalligráfiai élményt nyújtott, amilyet Jack talán még sosem tapasztalt.

,,Kedves Jack!

A nevem Thurzó Szilvia és ha ez a levél a kezedbe került akkor te már betöltötted a huszonnyolcadik életévedet .

Ez pedig megnyitja annak a lehetőségét, hogy végre kapcsolatba léphessek veled.

Csak annyit kérek tőled, hogy január tizenhetedikén pontosan éjfélkor ott legyél a Szent Korona temető mellett található Szűz Mária szobornál .

Fontos, hogy a dobozban lévő kulcsot is hozd magaddal. A hajtincs a sajátom.

Szilvia’

Amint az utolsó mondatot is elolvasta Jack kíváncsin kapta fel az ágyra ejtett borítékot, amelynek legalj án valóban ott lapult egy színes zsinórral átkötözött fekete hajtincs.

-Nahát, hogy mekkora zsiványok ezek a srácok. - mondta ki hangosan nevetve, majd fejét csóválva, az arcán újból kirajzolódó mosollyal belenyúlt a borítékba .

7

Ujjai sebesen haladtak a boríték alja felé és már készült is kimondani, hogy ’megvagy’ azonban ami kor bőre megérintette a hajszálakat hirtelen egész testében megmerevedett, miközben a szemei önkéntelenül kimeredtek.

Soha életében nem fordult elő vele, hogy valaminek a megérintése ilyen soha nem tapasztalt kellemes borzongást váltson ki benne. Soha, de soha!

- Érdekes! Felettébb érdekes. - gondolta magában, majd egy ügyes mozdulattal ,,kihalászta’’ a borítékból a vörös zsinór által összetartott fekete hajtincset, melyet aztán sokáig bámult.

-Még soha nem éreztem ilyesmit. - ismételte ezúttal hangosan, aztán szép lassan az orrához irányította a fekete hajszállakat .

És ekkor újabb meglepetés érte, mert azok illata behatolt az orrcimpáiba és aztán onnan máris egy szempillantás alatt egy csodás érzést váltottak ki az agyának egy rejtett zugában.

Semmihez sem volt hasonlítható ez az érzés, mely a messziről verte a legjobb kokaint, amit életében szívott. ,-Azt a mindenét!-mondta, majd aztán egy jó ideig csak bámulta ezt furcsa kis hajtincset, melyről most már biztosan tudta, hogy egész életében a belőle áradó illatot kereste .

II fejezet: Jeremiah

-Hát bizony nagyon úgy néz ki, hogy idén sem lesz hó! - mondta Jack magában, miközben egykedvűen leállította az autójának motorját.

A Szent Korona temetőről azt lehetett tudni, hogy oda már régóta nem temettek el senkit .

Azt is megtudta róla, hogy a hivatalos verzió szerint a városatyák azért nem rombolták le, mert az ott fekvő sírók, kripták és mauzóleumok műemlékeknek lettek minősítve.

És állítólag ugyanezért nem bántották a közvetlen közelében álló Szűz Mária szobrot sem .

Azonban még létezett egy másik nem hivatalos magyarázat is arra nézve, hogy ez a két régi létesítményhez miért nem nyúltak hozzá.

E szerint, a régi időkben jó párszor szerették volna ezt a temetőt és a szobrot eltüntetni, azonban akik ezt szorgalmazták, rövid időn belül meglehetősen fura módokon vesztették életüket.

Állítólag volt olyan köztük, akibe fényes napos időben csapott bele a villám. Másik esetben pedig az égből lecsapó vadméhek csípték halálra a temetőt letarolni akaró polgármestert. És olyan is volt. aki úgy halt meg, hogy nekitámaszkodott az emeleti erkélynek, amely hirtelen leomlott és az illető az alant lévő kerítés szuronyaiba akadva lelte halálát.

Nos, ezeknek a különös haláleseteknek az lett az eredménye, hogy úgy a temető, mint a szobor is, már ott állt több száz éve a városnak ezen a részén, és többé senki sem merte szorgalmazni az eltüntetésüket .

-Egy temető! Na, ez is a fiúkra vall. - mormogott magában Jack, majd miután még egyszer megbámulta az autója lámpái által megvilágított szobrot leállította a motort.

Úgy jött ki ide, hogy mostanra már teljesen össze volt zavarodva. Merthogy, ha ez az egész a haverok műve, akkor miért is váltotta ki benne azt a kellemes érzést és felismerést az a hajtincs.

Ilyen és ehhez hasonló megválaszolhatatlan kérdések suhantak át az agyán, miközben elővette a magával hozott kis fekete hajtincset .

Finoman morzsolgatta az ujjai között, és most már nem is tudta, hogy vajon tényleg annak érintése és illata váltották ki benne azt a mindent elsöprő kellemes érzést, vagy talán csak beképzelte az egészet .

-Na mindegy. Most majd kiderül az igazság. - mondta magában és miután visszatette a hajtincset a zsebébe az autó műszerfali órájára pislantott, mely éjfél előtt tíz percet mutatott .

Úgy volt vele, hogy amennyiben éjfélkor nem történik semmi, akkor simán hazahajt .

Mert bármi is legyen ő itt volt a megbeszélt időpontban és senki sem róhatja fel neki utólag, hogy nem ment bele a játékba.

Így aztán még egyszer utoljára leellenőrizte, hogy a címeres fejű rézkulcs ott van a magával hozott dobozban, majd bekapcsolta a rádiót, melyben kőkemény techno zenét sugároztak.

Akövetkező pár perc azzal telt el, hogy a zene ritmusát kopogtatta az ölében tartott doboz tetején miközben folyamatosan azt leste, hogy nem bukkan-e fel valamelyik haverja .

Aztán egyszer csak a ritmust kopogó ujjai leálltak, mert a szemközti járdán egy közelitő alakot szúrt ki.

8

Árgus szemekkel figyelt azonban amikor az autóbuszmegállót kivilágító lámpák nyilvánvalóvá tették, hogy csak egy idős hajléktalan férfiről van szó, egy türelmetlen pillantást vetett az órájára .

-Éjfél lesz két perc múlva és semmi. - mondta most már idegesen és már azon volt, hogy elmegy onnan , amikor egy a sötétségből kibontakozó autó fényei vonták magukra a figyelmét.

-Nocsak, nocsak! Végre valahára történik valami. - mondta magában, és miközben fejével a ritmikus zenére bólogatott, a sötét éjszakai háttérből, a kivilágított autóbuszmegálló fényudvarában kirajzolódó autó t figyelte.

Közben félszemmel azt is észrevette, hogy a hajléktalan a járda széléhez totyogott, de ennek nem tulajdonított nagy jelentőséget .

A kocsi pedig csak haladt nagy sebességgel és már ott is volt az autóbuszmegálló előtt, amikor a járda szélén álló hajléktalan minden előjel nélkül, egy hirtelen ugrással eléje vetette magát .

Jack bólogató feje hirtelen megfagyott és tátott szájjal nézte végig amint a telibe talált test úgy repült a levegőben akár egy rongybábú .

Rúgkapáló mozdulatok kíséretében nagyjából húszlábnyi hosszan szelte a levegőt, majd nekicsapódott a kockaköves úttestnek, ahol pár guruló mozdulatot követően leállt.

Ami az autót illette, egy nagy fékezést követően megperdült az úttesten, hogy aztán szerencsére úgy sikerüljön megállnia, hogy elkerülte az út menti fákkal való ütközést.

A következő pillanatokban sűrű füst és gőz keveréke tört fel a motorteréből, miközben az anyósülés felőli ajtó kipattant és valaki kiugrott belőle.

Pár pillanatig ott rohangált az autó körül és valami olyasmit kiabált, hogy - Nemtalálom! - mire a vezetőülés felöli ajtón is kiugrott egy másik alak .

Ő már célirányosan haladt és miután felkapta az úttestre esett rendszámtáblát, odarohantak mindketten az úttesten fekvő hajléktalanhoz.

Ott rövid ideig tanakodtak és aztán egyszer csak odarohantak még mindig a felszálló gőz és füst keveréké t kibocsátó autójukhoz és gyorsan visszaültek bele.

Aztán amint az ajtók becsukódtak a motor hirtelen felhorkant, mintegy annak jeleként, hogy a vezetője megpróbálta újból beindítani .

Ez kezdetben nem igazán jött össze, de a sokadik lefulladást követően egy puskalövésre emlékeztető durranás töltötte be az éjszaka csendjét, majd a még több gőzt kilövellő járgány hangosan fel berregett.

A következő pillanatban pedig csikorgó gumihangok váltották fel az addigi zakatoló berregést, ami azzal is járt, hogy a járgány szinte kirobbant az álló helyzetéből.

Jack továbbra is mozdulatlanul, tátott szájjal kísérte végig saját autójának visszapillantó tükrében a távolodó lámpák fényeit és csak pár perc múlva bírt megmoccanni, amikor azokat már teljesen elnyelte a sötétség. Elsőként a még mindig zenélő rádiót kapcsolta ki, majd miután egy nagyot nyelt eldöntötte, hogy megnézi mi történt az elgázolt hajléktalannal.

Minden porcikájában remegve szállt ki a kocsiból, de abban a pillanatban meg is torpant, mert rájött, hogy ott, ahol a hajléktalan teste fekszik, az utca világítása eléggé gyér .

Így aztán elsőként a csomagtartóhoz ment, melyből egy elemlámpát kotort elő, mellyel felszerelkezve végre megindult a mozdulatlanul fekvő test felé .

Amint a fénynyalábok megvilágították a hátán fekvő hajléktalan arcát elsőként az tűnt fel neki, hogy a nnak bal szeme fölött a betört homlokcsont mögül, az így keletkezett nyílt seben keresztül, agyvelő darabkákkal keveredett vér folyt ki a kockakövekre .

Ez viszont csak az egyike volt a szemmel tisztán kivehető sérüléseknek. Mert azonkívül, hogy a bal lábfej száznyolcvan fokban kifordult, a jobb felkarcsont is kétfelé törött, oly módon, hogy az alsó része

derékszögben elferdült a felsőtől.

És persze, körös-körben mindenhol, vér bugyogott ki a holttest köré.

Jack pedig csak a rémülettől kikerekedett szemekkel bámult, hogy aztán egyszer csak azt érezze, hogy hirtelen rosszullét vesz erőt rajta.

Nem is teketoriázott tovább, hanem odarohant az egyik út menti fához, ahol aztán sugárban hányni kezdett . Jó darabig görnyedt így maga elé, és aztán amikor úgy érezte, hogy állapota valamelyest javult felegyenesedett és egy papírzsebkendő után kezdett matatni a zsebében .

Egy megkönnyebbülést jelző sóhaj jelezte, hogy sikerrel járt. Ám még mielőtt a puha papírral letörölhette volna az ajkait egy a háta mögül érkező fura hangra lett figyelmes.

9

Így aztán a zsebkendőt tartó keze hirtelen megfagyott a levegőben, majd a folyamatosan megismétlődő sepregető hangra koncentrált.

Mivel a hang egyre közelebbről ismétlődött, villámgyorsan megfordult, és annak irányába világított a másik kezében lévő elemlámpával.

Nos, ha addig azt hitte, hogy a már túl van a nehezén ennek a hátborzongató jelenetnek, hát akkor tévedett. Merthogy amikor meglátta, hogy mi is a forrása ezeknek a fura sepregető hangoknak, a lábai menten a földbe gyökereztek a rémülettől .

Hogyisne, hiszen az imént még éllettelenül elterülő hajléktalan most ott botorkált feléje közelítve, és ahogy a hátrafelé kitekert lábát maga után vonszolta a kockaköves úttesten, az ezt a sepregetésre emlékeztető hangot okozta .

De nem is ez volt a legrémisztőbb az egészben, hanem a hajléktalan koponyájában sárgán villogó szempár, amely most reá szegeződött .

-Ne ijedj meg tőlem Jack Dubois. Nem azért jöttem, hogy ártsak neked, hanem hogy elvezesselek a grófnőhöz. A nevem Jeremiah és azt szeretném ha követnél .

Atúlvilági rekedtes hang hallatán Jack szemei még jobban kikerekedtek és már azon volt, hogy amint teheti elrohan onnan .

Meg mert volna esküdni rá, hogy az ipse pár perce még halott volt. Mi történik itt?! És miért világítanak ilyen sárgán azok a szemek.

Na és ez a pokoli, ijesztő hang!

Ilyesmiket ismételgetett magában, hogy aztán észrevegye, hogy az ijesztő alak pár lépésre tőle megállt. Gyorsan lehunyta a szemeit, és csak azután nyitotta ki őket, hogy háromig számolt .

Abban reménykedett, hogy amikor újra kinyitja őket, a hátborzongató látvány már nem lesz ott. De tévedett! Aztán így telt el jó pár perc, amit egy örökkévalóságnak érzett. De hogy a furcsa szerzett se nem szólalt meg, és se nem közelített többé, egyre jobban visszanyerte az önuralmát.

Olyannyira, hogy a végén úgy döntött, hogy megszólítja.

-Mit akarsz tőlem? És honnan tudod a nevemet?

A kérdés hallatán a fura szerzet szemhéjai hirtelen felpattantak, és a sárgán villogó szempár újra Jackre szegeződött .

-Igen Jack Dubois! A neveden szólítottalak mert tudom, hogy ki vagy. Azonban most nincs idő, hogy mindent részletesen elmagyarázzak. Kaptál egy levelet, benne egy hajtinccsel meg egy kulccsal. Ezek miatt vagyok itt. Ha választ akarsz a kérdéseidre akkor köve ss!

Válaszát követően a fura szerzett hirtelen megfordult és mintegy nyomatékot adva Jack felé intézett kérésének, elindult a temető irányába .

Nem úgy volt ezzel Jack, aki még mindig azon volt, hogy gyorsan elhúz onnan. És már fordult is volna az autójának irányába, amikor hirtelen eszébe jutottak Jeremiah levelet és a kulcsot felemlítő szavai.

-Honnan tudja, hogy levelet és kulcsot kaptam? És honnan tud a hajtincsről? – suhant át az agyán és miközben a távolodó szerzet által okozott sepregető hangok egyre többet veszítettek erejükből, azon kapta magát, hogy már nem is akar annyira elmenekülni onnan.

Persze, hogy félt. Azonban, amint lelki szemei előtt megjelent a kis fekete hajtincs látványa, máris meggondolta magát.

-Követnem kell őt! Ha nem így teszek, sosem fogom megtudni, hogy miért volt rám ilyen hatással ez a hajtincs .

III. fejezet: Szerelem

Nemsokára a temető területén találta magát, ahová egy a sűrű gaz által teljesen benőtt, rejtett bejáraton keresztül jutott be.

Ha az előtte haladó fura szerzett nem nyitotta volna ki a nyikorgó, rozsdás kiskaput, magától sosem jött volna rá, hogy az létezik.

Jeremiah ott haladt jó pár lépéssel előtte, és néha úgy eltűnt a sötét sírkövek között, hogy csak a kísértetiesen villogó sárga szempárja árulta el, hogy merre jár .

10

Ami a temetőt illette kezdetben csak sima sírkövek között haladtak, ám minél beljebbre kerültek egyre több kripta és mauzóleum került az útjukba, ami azt jelezte, hogy arrafelé már a néhai gazdagok temetkezési helyei feküdtek .

Ez pedig azzal is járt, hogy elemlámpájának fénye időnként a semmiből előbukkanó szobrokra is rátévedt , melyek közül nem egy a frászt hozta rá.

Merthogy a sötétből hirtelen kirajzolódó kardot tartó csuhás figura, a guggoló, teli szájjal nevető, kezében almát tartó szatír vagy az oszlop köré tekeredő, villásnyelvét elővillantó kígyó látványa, igencsak megijesztette .

Aztán egyszer csak összerezzent, mert az elemlámpa a neki háttal álló Jeremiah alvadt vérrel teli kabátjá ra világított .

-Megérkeztünk! Ez lesz az. - mondta az élőhalott majd miután az épen maradt bal karjával egy közeli kis mauzóleumszerű építményre mutatott, tovább folytatta mondani valóját .

-Az ajtaját a nagy rézkulcs nyitja. Ha már bent leszel, egy kis asztalon találsz gyertyákat, melyek kel bevilágíthatod a belső helyiséget. Mielőtt bármit is tennél, lesz ott még egy másik levél is, melyet fel tétlenül olvass el .

Amint Jeremiah elhallgatott Jack máris kérdezni akart valamit, azonban az élőhalott mintha csak a gondolataiban olvasott volna, egy határozott kézmozdulattal l eállította.

-Ne kérdezz semmit! Abban a benti levélben mindenre választ fogsz kapni. – mondta az előhalott, majd odasántikált az egyik közeli romos kriptához és annak tenyérnyi vastag, márványból faragott fedőlapj át olyan játszi könnyedséggel tolta félre, mintha az csak habszivacsból lett volna.

Miután ezzel megvolt, bemászott a kriptába, ahonnan visszapillantott Jackre, még egyszer utoljára megvillantva a hátborzongató sárga szempárját.

-Még fogunk találkozni. -mondta, majd egy könnyed mozdulattal visszazárta maga felett a nehéz márványfedelet .

Amint egyedül maradt Jack pár pillanatig értetlenül rázta a fejét, mert valahogy még mindig nem bírta elhinni, hogy mi történt.

Sőt, párszor meg is csipkedte magát. Azonban hiába tette, mert továbbra is ott találta magát a temető közepén, melynek csendjét csak pár távoli autó motorjának a zaja zavarta meg.

-Hát nagyon is úgy néz ki, hogy ez nem egy álom. – mondta magában, majd ráirányította elemlámpájának fényét a mauzóleumra, amelynek indákkal beszőtt bejárati ajtaját két ülő helyzetben lévő, szárnyakat viselő farkas szobra őrzöt t.

Pár másodpercig megvilágította mindkettőt, megcsodálva a két remekműnek is beillő alkotást, majd odasietett a mauzóleum öntöttvasból készített ajtajához és nekilátott eltávolítani az azt szinte teljesen befedő rengeteg indát és gazt.

Szerencsére nem sokat kellett bajlódnia velük, mert eléggé ki voltak száradva .

Aztán ha ezzel megvolt máris illeszthette a zsebéből elővett rézkulcsot a zárba, amely úgy működött mintha csak tegnap olajozták volna be.

Egy kattanás, aztán még egy, és aztán amikor lenyomta a kilincsét, a tömör vasból készült ajtó enyh e nyikorgó hangok kíséretében megnyílt .

Az első, amit látni lehetett a mauzóleum belsejéből a díszes virágmintás burkolattal fedett bejárati folyósó volt, meg a fehérre festett falak.

Most, hogy már biztos volt abban, hogy ez az egész nem a haverjai által kifundált születésnapi meglepetés , nem igazán tudta magát rávenni, hogy mit is tegyen .

Vajon ki lehet, és mit akar tőle ez a Thurzó Szilvia grófnő?

Mert ha bántani akarják, akkor már rég megtehették volna. És aztán a hajtincs miért váltotta ki benne azokat az érzéseket?

Amint ez a gondolat átsuhant az agyán, újból megvizsgálta a zsebében lapuló hajtincset, melynek finom, selymes tapintása nyugalommal töltötte el a le lkét.

-Be kell mennem! Mindenképpen meg kell tudnom, hogy mi is ez az egész. - mondta magában és aztán egy nagy sóhajt követően, óvatos léptekkel, megindult az elemlámpa fénye által megvilágított bejáraton.

Egy lépés, és aztán még kettő, és máris egy belső térben találta magát, ahol elsőként két oltárféleséget

világított meg az elemlámpa fénye, melyek egyikére egy nagyjából nyolc láb hosszú, két és fél lábnyi magas, téglatest alakú fekete vasláda volt ráhelyezve.

11

Aztán hogy a kőoltárokat megvilágította, Jack tovább irányította a lámpa fényét, mely egy a közelben álló kis asztalkára tévedt, melyre több nagyméretű gyertya volt rátéve.

-Bizonyára ezekről beszélt Jeremiah! -mondta magában, aztán neki is látott és meggyújtotta a csukló vastagságú, húsz inch hosszú gyertyákat, melyek rövid időn belül olyan világosságot teremtettek a mauzóleum belső terében, mintha elektromos árammal világították volna be.

A gyertyák felhelyezése után, Jack újból szemügyre vette a belső helyiséget, miáltal újabb részleteket fedezett fel.

A fehérre meszelt falakat közrefogó oszlopokra tulipános minták voltak festve, míg az oltárok másik oldalán egy kanapé is volt.

Aztán amikor közelebb ment az egyik oltárra ráhelyezett fekete vasládához, annak tetején, pont ahogy Jeremiah is mondta, ott volt az a bizonyos fehér boríték, melynek tartalmát feltétlenül el kellett olvasnia.

-A levélben mindenre választ fogsz kapni. – a levél láttán, mindjárt ott csengtek fülében Jeremiah szavai , melyek hatására máris nyúlt a borítékért .

Az első, amit észrevett rajta, az a korábbiakhoz hasonló, sárkány által körülölelt, míves T betűt ábrázoló viaszpecsét volt. Aztán a felbontáskor ugyanaz a finom parfümillat tört elő belőle, mint a másik előző

levélből.

Azonban ennek a tartalma már jóval több oldalt tett ki az előzőhez képest, aminek láttán Jack úgy döntött, hogy leül a kanapéféleségre és úgy fogja elolvasni őket .

’’Kedves Jack!

Ha ezt a levelet olvasod, akkor bizonyosan már túl vagy néhány rendkívül furcsa eseményen.

Bocsánatot kérek, hogy ilyen helyzetbe hoztalak. Ugyanakkor viszont azt kell mondanom, hogy ha nem találkoztál volna Jeremiahval, akkor nagy valószínűséggel egy szót sem hinnél abból, amit a következő soraimban tudatni szeretnék veled .

Sajnálatos módon, ő csak akkor léphetett veled kapcsolatba, ha egy gazdatestet talál magának. Tudom, hogy a megjelenése nem feltétlenül bizalomgerjesztő, de nem kell tartanod tőle.

Még fogsz vele találkozni. Olyankor ne ijedjél meg, hanem inkább arra összpontosíts, hogy azt tedd, amit ő mondd neked .

De erről ennyit .

Amint már korábbi levelemből tudod az én nevem Thurzó Szilvia, és a Habsburg uralkodok által kormányzott Transsylvaniában születtem .

Mégpedig pontosan százötven évvel azelőtt, hogy te ezt a levelet a kezedbe veszed .

Tudom, hogy így elsőre furcsán hangzik ez a százötven év, de ha a levelem végére érsz akkor mindent meg fogsz érteni .

De nemakarlak untatni fölösleges részletekkel. Ezért magamról csak annyit írnék, hogy mint a híres Thurzó család gyereke gondtalan gyerekkorban volt részem .

Ennek köszönhetően a lehető legjobb neveltetésben részesültem, ami azt jelentette, hogy magas szinten képzett magántanáraim voltak .

Jó tanuló voltam, és korán kiderült számomra, hogy az átlagnál túlzottan fogékony vagyok az irodalom, zene, filozófia, szépművészetek, és más hasonló humán tantárgy által hirdetett ideál iránt .

Azt hinné az ember, hogy ez egy jó dolog, de szerintem ez nem feltétlenül van így. Merthogy az én esetemben odajutottam, hogy ezen ideálok iránti rajongásom hatására egy elvont személyiség lett belőlem . Mert én nem csak elolvastam és megcsodáltam a kedvenc költőim, filozófusaim és íróim műveit, hanem az azokban megfogalmazott tanítások és ideálok megszállottjává is váltam.

Ennek okán sokszor gondolkodom el azon, hogy a Sors miért választott ki pont engem erre a szerepre, és miért nem hagyta, hogy éljem a hozzám hasonló arisztokrata családok gyerekeinek gondtalan életé t.

Hogy az legyen a fő törekvésem tizennégy évesen, hogy a legszebb csipkét én varjam, vagy hogy azon versengjek a többiekkel, hogy nekem legyen a legfeltűnőbb ruhám a következő bálon.

De sajnos ez nem így alakult .

Mert ha érzésekről volt szó, én sosem bírtam átlagos maradni. Ha elolvastam egy regényt, akkor mélyen beleéltem magam az igazságos hős halálába. Szinte megkönnyeztem azokat a történelmi személyiségeket, akik hazájukért adták életüket, és ha megtudtam, hogy valahol árván maradt egy gyerek, akkor addig könyörögtem édesapámnak, amig ő valahogy el nem intézte, hogy jó kezekbe kerülje n.

12

Tisztán emlékszem arra napra, amikor a Sors odavezette apám udvarába azt az embert, akinek köszönhetően, most ezt a levelet elolvashatod .

Őt úgy hívták, hogy Hernan Guttierez de Pena, és hatvanéves volt, amikor apám udvarába érkezett, hogy a spanyol nyelvet oktassa nekem .

Most is ott látom a lelki szemeim előtt, amint első találkozásunk alkalmával, botjával a kezében bebiceg ett a tanulószobám ajtaján.

Rövid időn belül nagyon megkedveltem Hernant, mert akárcsak én, ő is humán beállítottságú ember volt .

Talán nyugodtan mondhatom azt, hogy a nagy életkor béli különbség ellenére tökéletes rokonlelkek voltunk.

De ne érts félre! Soha nem vonzódtam hozzá úgy, mint férfihoz, hanem inkább amolyan idősebb testvérként tiszteltem őt .

És ez fordítva is igaz volt .

Most is magam előtt látom őt, amikor az egyik napon, azt mondta nekem, hogy:

-Pont úgy ragyognak a szemeid, mint az én Ivámnak .

-Ki az az Ivá?’ - kérdeztem tőle csodálkozó szemekkel, mert ezt a nevet még sosem említette. Erre ő csak legyintett egyet és elfordult. De hiába tette, mert én úgyis észrevettem amint letörölte a könnyeit.

-O Hernan! Miért vagy szomorú? – kérdeztem tőle, miközben egy zsebkendőt nyújtottam neki .

Válaszként felém tartott tenyérrel jelezte, hogy nem kéri a zsebkendőt, majd miután még egyszer letörölte a könnyeit, elkezdett mesélni nekem.

A történetének színtere Dél-Amerika volt, ahol még huszonhárom éves korában katonaként szolgált . Ekkor esett meg vele az, hogy miközben szakaszával a dzsungelben menetelt, egy ellenséges indián törzs megtámadta és lenyilazta őket.

Őt is találat érte, azonban szerencséjére azt hitték, hogy meghalt. Így aztán nem vágták át a torkát, hanem csak kifosztották, majd ott hagyták a többi halott bajtársával az erdőben .

Mikor magához tért, letörte a törzsét keresztül döfő nyílvessző végeit, majd a fájdalomtól gyötö rve nekivágott az őserdőnek. Hosszú órákon keresztül bolyongott így, hogy aztán a kimerültség miatt összeessen .

Egy másik bennszülött törzs tagjai bukkantak rá, akik között ott volt egy fiatal lány is, aki nem engedte a többieket, hogy kivégezzék.

Ezt annak köszönhette, hogy ez a lány nem tudott teherbe esni, és ezért a törzs varázslójához fordult segítségért .

Amaz pedig azt csinálta, hogy amennyiben nem tudott segíteni a hozzáfordulok problémáján egy titkos varázsfőzetet fogyasztott el, melynek hatására egyfajta önkívületi állapotba került.

Ekkor szemei kifordultak és beszélni kezdett a lánynak.

Egy aranyhajú, kékszemű férfiről tett említést, akinek egy félhold alakú anyajegye van a nyakán, és aki nemsokára meg fog jelenni az életében .

-Ettől a férfitől lesz majd gyereked. - mondta a varázsló és aztán magához tért az önkívületi állapotából. Ezután hiába kérdezett tőle bármit is a lány, ő többé semmire sem emlékezett abból, amit ebben a bekábult állapotban elmondott.

Nos, amint megpillantotta a haldokló Hernan szőke üstökét, az indián lánynak azonnal eszébe jutottak a varázsló szavai.

Ez pedig mindjárt arra késztette, hogy jobban szemügyre vegye ezt a furcsa idegent. Aztán amikor felfedezte a nyakán a hold alakú anyajegyet, azonnal elmesélte a többieknek a varázsló jóslatát .

Ennek hallatán a többiek csak igenlően bólintottak, majd egy hordágyat eszkábáltak össze, amelyen elszállítottak az aranyhajút a falujukba.

Ott, ez az Ivá névre hallgató lány kezelésbe vette őt, minek köszönhetően pár héten belül teljesen felépült .

Amikor első alkalommal kinyitotta a szemeit és megpillantotta a csillogó gyöngyfogsorával rá mosolygó szépséges lányt, Hernan azonnal beleszeretett.

Azaz, mindketten azonnal egymásba szerettek, és aztán ahogy a varázsló is megjósolta két gyerekük is született.

Ráadásul a törzs is rövid időn belül befogadta őt. Ez pedig azt jelentette, hogy együtt mehetett a többi férfival vadászni, és egyenlő félként részt vehetett a fontos döntések meghozatalában.

13

Tizenhárom évig élt együtt Hernan a magát Szerelem Népének nevező törzzsel, mely időszakra úgy emlékezett vissza, mint életének legszebb éveire.

Merthogy nem csupán az Ivá iránti szerelme volt az amire szívesen emlékezett vissza, hanem volt a Szerelem Népének pár olyan sajátos szokása, melyek rövid időn belül kiváltották a csodálatát .

Először is teljes egyenlőségben éltek. Senkinek sem volt nagyobb vagyona, mint a többieknek. V ezetőiket pedig háromévenként választották meg a harcosok, többségi szavazat alapján.

A betegekről és az elgyengült öregekről kötelező volt gondoskodni. Az elárvult gyerekeket a legközelebbi rokonnak kellett örökbe fogadnia, és szigorúan ellenőrizték, hogy jó bánásmódban részesüljenek.

A Napistenhez imádkoztak, akinek tiszteletére a nyár közepén nagy ünnepséget tartottak.

Azonban, mindezek mellett, még egy másik különös szokást is magáénak tudott a Szerelem Népe .

Egy olyan életfelfogást, amilyennel Hernan addig soha sehol nem találkozott, ugyanis ezek a csillogó barna szemű, fényes fekete hajú, világosbarna bőrű, karcsú emberek, a szabad szerelem kultuszának hódoltak.

A szerelmi féltékenység ismeretlen volt számukra. Falvaik több pontján, olyan sátrak voltak felállítva, ahová az épp szeretkezni vágyó pár elvonulhatott, és ahol tilos volt bárkinek is zavarni őket.

Azok a nők, akik nem akartak teherbe esni egy főzetet készítettek, melynek fogyasztását csak akkor hagyták abba, ha gyereket akartak párjuktól.

Bárki más férfinak tilos volt ilyenkor és ilyen célból őt megközelíteni .

Azonban ezt az időszakot kivéve, bárkivel szeretkezhettek, akivel csak akartak. Magától értetődően a férfiak is megtehették ugyanezt .

Ez minden bonyodalom nélkül működött, ugyanis az a pár falu, amely ehhez a törzshöz tartozott, nem tudta, hogy mik azok a nemi betegségek.

Nos, pont ennek a szabad szerelemnek köszönhetően tudta meg Hernan, hogy milyen különös kegyben részesítette őt a Sors.

De nehogy azt gondold, hogy ez a különös kegy abban nyilvánult meg nála, hogy a törzs összes nőével szeretkezett.

Merthogy annak ellenére, hogy megtehette volna, ő erre képtelen volt.

Hiába adódott rá számtalanszor lehetősége, és hiába csábította a többi nő, ő csak Ivával kívánt és aka rt szeretkezni .

Ami pedig Ivát illette, ő is önként felhagyott addigi életmódjával, és többé nem vonult el más férfiakkal . Pedig mindketten szabadon megtehették volna, hogy másokkal is szeretkeznek.

A többi törzsbéli férfi pedig csak nevetett és barátságosan megveregették Hernan vállát, és azt mondták neki, hogy:

-Na, téged is rabul ejtett az Örök Érzés .

Hernannak jó ideig fogalma sem volt, hogy mi az az Örök Érzés, míg aztán az egyik estén, elmesélte Ivának, hogy mit szoktak neki mondani a többiek.

Ivá csak mosolygott miközben hallgatta őt, és aztán elmagyarázta neki, hogy mi is az, az Örök Érzés.

- Mi a Szerelem Népe hiszünk abban, hogy minden embernek a Földön, létezik egy tökéletes párja. Ilyen tökéletes párból viszont csak egyetlenegy létezik mindenki számára. Nos, ha ez a két ember van olyan szerencsés és találkozhat, akkor megtapasztalhatják azt, amit mi Örök Érzésnek nevezünk .

Ennek pedig az a lényege, hogy amint ez a két ember egymás szemébe néz, pár pillanat alatt, egy olyan erős vonzalom alakul ki közöttük, amely örökre összeköti őket, és soha senkivel sem akarnak többé szeretkezni.

Onnantól kezdve ez a két ember csak egymással akar lenni, és még gondolatban sem kívánnak meg másokat.

Merthogy arra sok ember képes, hogy szerelembe essen egy másik iránt. Azonban ez a vonzalom nem annyira erős, mint az Örök Érzést.

Ennek a bizonyítéka pedig az, hogy a legtöbb ember előbb vagy utóbb másokkal is kíván szeretkezni a párján kívül.

Ezzel ellentétben, az Örök Érzés párjainál ez a vonzalom soha nem szűnik meg. Ők ugyanis az életük végéig annyira szeretni fogják egymást, hogy még csak gondolatban sem kívánnak meg egy másik embert . Miután mindezt elmesélte, Ivá átölelte Hernán nyakát, majd saját vallomásával folytatta mondanivalóját.

-Azt hiszem, hogy én és te megtaláltuk egymás tökéletes párját, mert amióta megláttalak én sem kívánok más férfiakat .

14

Nem akartam elkiabálni, de most, hogy a saját érzéseidről beszéltél nekem, az a meggyőződésem, hogy mi azon kevés szerencsés ember közé tartozunk, akik megtaláltak azt a bizonyos tökéletes párjukat, és ezáltal, megtapasztalhatjuk mi is az Örök Érzés .

Azt mondják az öregjeink, hogy az Örök Érzés párjainak lelke haláluk pillanatában egyesül egymással. Ez pedig egy örökké tartó fenséges érzés lesz, amelyet a mi törzsünk Végső Beteljesülésnek nevez .

Hernan arcán egy mosoly jelent meg, mert most már megértette, hogy a többiek igazából gratuláltak neki ahhoz, hogy ő megélheti ezt a bizonyos Örök Érzést .

Aztán a következő évek valóban úgy teltek el, ahogy Ivá megjósolta. Ők ketten egy soha meg nem szűnő egymás iránti erőteljes vonzalomban éltek, melybe harmadik félnek, még gondolatban sem volt helye.

De sajnos, ennek az idilli állapotnak egyszer csak vége szakadt. Az egyik reggelen sűrű puskaropogásra és

fájdalmas kiáltozásra ébredt, minek hallatán felugrott ágyából, és kezében egy kis fejszével kirohant a sátrából .

Azonban még körülnézni sem maradt ideje, mert egy a fejére márt ütés miatt menten elájult.

Később kiderült, hogy aranyásók támadták meg a falut, akiket félvér nyomolvasók vezettek el erre a vidékre, merthogy elterjedt az a hír, hogy itt rengeteg aranyat rejt a föld. Így aztán első gondjuk az volt, hogy a környék bennszülött törzseit szép sorjában lemészárolták.

Ez történt hát azon a reggelen, amikor Hernan egész faluját lemészárolták. Amikor magához tért, tudatták vele, hogy szerencséje volt a szőke hajával, mert ennek láttán csak leütötték és nem lőtték agyon.

Persze Hernant ez a magyarázat kevésbé nyugtatta meg, és aztán amikor meglátta Ivá és két kisgyerekének holttestét, előrántsa a kését és nekirontott a törzsét lemészárolóknak.

Amazok pedig nem sokat teketóriáztak, hanem térden lőtték. De hiába tették, mert ő még így is megpróbált feltápászkodni és rájuk támadni.

Így aztán az lett a vége, hogy újból leütötték. Amikor újra magához tért, az aranyásó csapat már rég tovább állt .

Három hétig tartott, míg a törzs összes lemészárolt tagját eltemette .

Aztán még két hétig gyászolta őket, majd miután utolsóként elbúcsúzott Ivá és gyerekeinek sírjától otthagyta Dél-Amerikát. Visszatért Európába, ahol több évnyi lelki gyötrelem és hányódás után

Magyarországra került és az én spanyoltanárom lett.

Azt is elmondta nekem akkor, hogy Ivá halála után sem kívánt meg más nőket, és ezt rendben is találta.

Aztán azzal fejezte be a történetét, hogy csupán azért nem adta fel és nemkergette őrületbe az átélt fájdalom, mert tudja, hogy halála napján újból találkozni fog Ivá lelkével .

Rá két hétre meg is halt. Álmában érte a halál, és amikor rátaláltunk egy mosoly volt az arcán. Persze, csak én egyedül tudtam, hogy ez annak a jele, hogy halálának pillanatában lelke egyesült a rá váró Iváéval .

És hogy így egymásba olvadva a Végső Beteljesülés boldog birodalmába került ek.

IV. fejezet: Vágy

Azért meséltem el neked ezt a történetét, mert onnantól kezdve, hogy erről az Örök Érzésről tudomást szereztem, minden igyekezetemmel azon voltam, hogy akárcsak Hernan, én is megtaláljam azt a bizonyos

másik tökéletes páromat.

-Hülyeség! Férjhez kell menned mindenképpen. A szerelem csak egy mulandó érzés kislányom. Unokákat szeretnék. – mondta apám, amikor elmeséltem neki Hernan történetét.

És aztán a többiek is csak legyintettek és fejüket csóválva elmosolyodtak, amikor az Örök Érzésről meséltam nekik.

Apám, aki nagyon szeretett, folyamatosan bálokat rendezett a birtokunkon, ahová különböző nemes családokból származó fiukat hívott meg, akikkel megpróbált összeismertetni .

Sőt mi több, még a társalkodónőimnek is jutalmat ígért, ha sikerül rávenniük arra, hogy férjhez menjek. De minden hiába, mert én senkihez sem tudtam közelebb kerülni.

Megvallom neked, hogy sokat szenvedtem, különösen apám halál után, amikor egyedül maradtam a hatalmas birtokon.

A kínzó magány miatt már szinte feladtam, hogy aztán egy szép napon egy olyan eseményben legyen részem, amely újból felélesztette a kialvó félben lévő reményeimet.

15

Huszonegy éves voltam azon a napon, amikor a birtokunkhoz tartozó tisztáson, virágokat szedtem .

Egymagamban voltam és miközben a gyönyörű margarétákból már egy hatalmas csokorral összegyűjtöttem, észrevettem, hogy valaki figyel engem.

Egy idős vándorcigányasszony volt az, aki ott leskelődött a tisztás szélén lévő bokrok mögül, aki azért lopakodott be a birtok területére, mert ott olyan gyógyfüvek voltak, amikre szüksége volt .

Amikor rájött, hogy én is észrevettem őt, előbújt a bokrok mögül és bocsánatot kért a bortokháborításért. Én pedig nemhogy megharagudtam volna rá, hanem azt mondtam neki, hogy bármikor bejőhet a bírtokra és szabadon szedhet bármilyen gyógyfüvet szeretne.

Erre ő elmosolyodott, majd intett, hogy menjek oda hozzá .

- Gyere ide szépségem! Gyere csak bátran !

Nem tudom miért, de valahogy nem bírtam ellenállni magához csábító szavainak.

Amikor odaértem hozzá, megsimogatta az arcomat, majd egy finom mozdulattal megfogta a kezeimet.

- Hogy te milyen szép vagy. - mondta, és miközben igéző zöld szemeivel rám nézett, bal tenyeremet maga felé fordította.

- Hagyd olvassak a tenyeredből. Mert én sok mindent látok, amit a többi ember nem.

Én pedig továbbra is csak álltam ott szótlanul és hagytam, hogy ujjaival gyengéden végig cirógassa tenyerem vonalait, melyeket aztán tüzetesen szemügyre vett .

Aztán amikor újra a szemeimbe nézett, az arca már szomorú volt.

- Azt látom, hogy annak ellenére, hogy szép és gazdag vagy, mégis nagyon szenvedsz a magány miatt. Merthogy senki sem ért meg téged.

Ezt mondta és aztán újból a tenyeremre nézett és tovább vizsgálta annak vonalait.

Amikor megint rám nézett, igéző zöld szemei könnyesek voltak.

-A tökéletes szerelmet akarod megtalálni? – kérdezte, és aztán amikor észrevette hirtelen felcsillanó szemeimet mindjárt rájött, hogy megérzése jó volt.

A következő pillanatban már a szememből kicsorduló könnyeket törölgette le az arcomról, miközben tovább beszélt.

-Amikor még kislány voltam, az öregjeink azt mesélték nekünk, hogy azért akarunk megszület ni mindannyian, mert meg akarjuk találni azt az embert, aki a legjobban illik hozzánk. De sajnos ez nagyon keveseknek sikerül! - mondta, majd mielőtt folytatta volna mondanivalóját, finoman két tenyere közé fogta kezeimet.

-Nem szívesen mondom ezt neked szépségem, de ha ennyire erősen ragaszkodsz ehhez a vágyadhoz, akkor nem lesz könnyű életed. Pedig te, jobb sorsra vagy érdemes .

Aztán hogy ezt elmondta, elengedte a kezeimet és újból megsimogatta az arcomat.

- Sajnálom, hogy ezt kellett mondanom neked szépségem! Most azonban mennem kell. – mondta búcsúzóképpen, majd magához vette a gyógynövényekkel teli kis kosarát és távozni készült.

- Várj egy kicsit! Még ne menj el! Kérdezni szeretnék tőled valamit! – ezeket kiáltottam utána, és amikor megfordult, láttam, hogy a szemei megint könnyesek .

- Mondjad szépségem .

- Csak annyit árulj el még, hogy van valamilyen módja, vagy tud-e valaki segíteni nekem abban, hogy megtaláljam őt ?

Kérdésem hallatán rázni kezdte a fejét miközben arcán a félelem jelei mutatkoztak.

- Azt ne akard!

Válaszának hallatán máris utána akartam szaladni, azonban pont abban a pillanatban meghallottam az egyik engem kereső cselédlány hangját, aki engem keresett.

Én pedig gyorsan annak irányába néztem, hogy aztán amikor visszafordítottam a fejemet, a cigányasszonyt sehol se lássam.

Akövetkező napokban, folyton azon kaptam magam, hogy ennek a cigányasszonynak a legutolsó mondatai csengenek a fülemben .

-Azt ne akard! ....Azt ne akard!...Azt ne akard!

Folyton ezek a reményt keltő szavak csengtek a fülemben, melyek ott hordozták a remény lehetőségét.

És ez mindaddig tartott, amíg arra nem szántam el magam, hogy egy magánnyomozót bízzak meg azzal, hogy előkerítse nekem ezt a cigányasszonyt .

Aztán négy év múlva távíratót kaptam, melynek szövegében az állt, hogy a nyomozó megtalálta őt .

16

Azonnal útnak indultam, és a hintóm meg sem állt, míg oda nem ért annak a kis falunak a közelébe, amelynek szélén ott táboroztak a vándorcigányok szekerei.

- Ja! Szóval a Rozáliát keresi a nagyságos hölgy. Ott van, abban a sátorban. - mondta a cigányok agg vajdája, majd miután a kérdéses sátor irányába mutatott felajánlotta, hogy elkísér annak bejáratáig.

Abennünket körülvevő cigánygyerekek ostromán, csak úgy tudtunk átvergődni, hogy szinte mindegyiknek aprópénzt adtam, ám amikor odaérkeztünk a sátor közelébe hirtelen elhúzódtak és többé nem k övettek.

De nem csak ők tettek így hanem maga a cigányvajda is, akinek tanácsára többször is meg kellett csengettetnem a Rozália sátrának bejáratát őrző hold alakú szélcsengőket, mert a állítólag nem nagyon szerette, ha csak úgy, az engedélye nélkül belépnek hozzá.

- Kerülj beljebb! -válaszolt egy benti hang, és én azonnal felismertem azt.

Megkönnyebbülten intettem a szolgáimnak, hogy kint várakozzanak, majd egy elégedett sóhajt követően beléptem hozzá.

Egymagában üldögélt egy cifrafaragású kényelmes karosszékben és egy hosszúszárú pipát szívott, és az ölében egy fekete macska gubbasztott .

Amikor meglátott az állat vészjóslóan morogni kezdett, mire Rozália rászólt .

- Jaj, Mimi! Hát, hogy lehetsz ilyen! - pirongatta meg a cirmost, aztán szemeit összehunyorítva rám nézett , hogy aztán kisvártatva egy mosoly jelenjen meg az arcán.

- Ejha, hát te vagy az szépségem? De rég láttalak. Na de foglalj helyet. -mondta, majd a mellette lévő pamlagra mutatott, hogy arra üljek .

Miután helyet foglaltam, gyengéden megsimogatta a kezemet.

- Igen! Emlékszem! Ott azon a tisztáson, olvastam a tenyeredből .

Amint ezt kimondta, hosszasabban a szemeimbe nézett, és aztán az arca elkomorodott .

- Látom a szemeiden, hogy szomorú vagy. Tessék! Ez megnyugtat .

Ezt mondta miközben egy biztató bólogatás kíséretében felém nyújtotta a pipáját, arra invitálva, hogy szívjak belőle .

Soha nem szívtam pipát, így meg kellett mutatnia, hogy miként kell ezt csinálni .

Na persze, az első kísérletemet sűrű köhögések követték, de aztán egészen jól belejöttem, Mindezt a féltékeny Mimi sértődötten vett tudomásul, minek okán leugrott Rozália öléből és elhagyta a sátrat. Rozáliának tetszett, hogy elfogadtam a pipáját, és miután odaadtam neki szánt ajándékcsomagot, már egészen más szemekkel nézett rám.

- És mi járatban itt nálam? – kérdezte most már derűs arccal .

Azonban ez a derű egyre komorabb jellegbe váltott, amint elmondtam neki, hogy mi is a látogatásom célja . - Ne akard ezt szépségem! Ne akard! – kezdetben ezt ismételgette, akárcsak akkor ott a tisztáson.

Aztán amikor látta, hogy mennyire elszánt vagyok, egy nagyot sóhajtott, és elkezdett arról beszélni, amit hallani akartam tőle.

- A Tisztátalannal kell szövetséget kötnöd! Csak ő segíthet rajtad! De annak meg fogja kérni az árát . Mégpedig busásan .

- Ki az a Tisztátalan? – kérdeztem, és Rozália rémült tekintetéből félelmet olvastam ki, amint ezt a szót kiejtettem .

- Ő az, aki a holtak világát uralja, és örömét leli az emberek szenvedésében. Élet és Halál felett uralkodó démon. Mindig a halál jelzi a jelenlétét, mert a kimúló lelkek energiája táplálék számára. Az ilyen emberek, mint te is vagy, neki a legbecsesebb trófeáknak számítanak .